Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 29 жовтня 2025 року, позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про стягнення аліментів на час навчання, - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у Київському політехнічному інституті імені Ігоря Сікорського, в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення сином двадцяти трьох років. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] пропорційно до задоволеної частини позовних вимог понесені нею судові витрати у справі, які попередньо визначені у розмірі 1200 грн, а остаточно будуть встановлені судом на підставі доказів, котрі стороні позивача належить подати до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у відповідності до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] пропорційно до частини позовних вимог, у якій було відмовлено, понесені ним судові витрати у справі, які остаточно будуть встановлені судом на підставі доказів, котрі стороні відповідача належить подати до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у відповідності до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України. 03.11.2025 року до Кролевецького районного суду Сумської області подано докази на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу, сплачених [PERSON] у розмірі 16500 грн. та заяву представника відповідача про ухвалення додаткового судового рішення, в якій він просить суд прийняти додаткове судове рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати за оплату правової допомоги в зазначеному розмірі. 05.11.2025 року до Кролевецького районного суду Сумської області звернувся представник позивача із письмовим запереченням на заяву про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (послуг), часом, затраченим адвокатом на виконання вказаних робіт. Дослідивши заяву з доданими документами, а також заперечення представника позивача, суд прийшов до таких висновків. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України). Згідно з п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК\~України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною першою статті 134\~ЦПК\~України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. За правилами ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:\~\~1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;\~\~2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.\~\~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК\~України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 8 ст.\~141\~ЦПК\~України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до постанов ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18, якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін; заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обгрунтованим. З огляду на викладене, суд визнає, що відповідачем було дотримано вимогу ч. 8 ст.\~141\~ЦПК\~України щодо строку подання заяви про стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи, оскільки представник відповідача до закінчення судових дебатів у справі зробив відповідну заяву про надання можливості подати докази розміру понесених витрат на правову допомогу. В обґрунтування вимоги про ухвалення додаткового судового рішення представник відповідача надав: копію ордера АА №1202561 від 27.05.2025, копію договору про надання правничої допомоги №1/5/25 від 21 травня 2025 року, копії рахунків-фактур №250604-РФ від 04 червня 2025 року, №250822-РФ від 22 серпня 2025 року та №251031-РФ від 31.10.2025, акти здачі-приймання наданих послуг від 04.06.2025, 22.08.2025 та 31.10.2025, квитанції до прибуткового касового ордера №1/06 від 04.06.2025, №1/08 від 22.08.2025 та №1/10 від 31.10.2025, за вказаним договором. Водночас, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи заперечення сторони позивача, практику ЄСПЛ з даного питання, суд визнає вказаний у Акті виконаних робіт розмір оплати за надані послуги, з урахуванням не надання стороною відповідача відповідних платіжних документів на підтвердження здійснення факту оплати, неспівмірним ціні заявленого позову. Враховуючи, що позовні вимоги були судом задоволені частково, з позивача підлягають стягненню витрати, які поніс відповідач на правничу допомогу, у розмірі пропорційно задоволеним вимогам та з додержанням вимоги розумності та співмірності, а саме 6000 грн. Отже, суд приходить до висновку про необхідність ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивача на користь відповідача понесених витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 6000 грн. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved