Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

У липні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Просила суд визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право на користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування поданого позову зазначала, що відповідно до свідоцтва про право власності від 03 серпня 2021 року вона є власницею 1/2 частки житлової квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі є її дітьми, які багато років тому виїхали за кордон на постійне місце проживання, проте залишились зареєстрованими в належній їй квартирі. Зазначала, що її син, [PERSON] не проживає з нею з 2004 року, а син [PERSON] з 2010 року. Враховуючи, що відповідачі не проживають у квартирі то, відповідно до вимог чинного законодавства України є всі підстави для позбавлення їх права користування даним помешканням. Не проживаючи за даною адресою, відповідачі не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймають, особистих речей в квартирі не має і взагалі нею не цікавляться та ні на що не претендують. Враховуючи зазначене, позивач вимушена звернутись до суду із даною заявою. Наведене стало підставою для звернення до суду. Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 21 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 17 вересня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні, викликано у судове засідання свідків. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив не надавали. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності від 03 серпня 2021 року належить 1/2 частина квартири за адресою [ADDRESS] . Інша 1/2 частина, вказаної квартири належала її чоловіку, [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач, [PERSON] є матір`ю [PERSON] та [PERSON] . Згідно відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №147 від 18 липня 2025 року у квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] з 16 травня 2007 року по теперішній час, [PERSON] , [INFO] з 16 жовтня 2007 року по теперішній час, [PERSON] , [INFO] з 20 травня 2008 року по теперішній час, [PERSON] , [INFO] з 23 січня 1991 року по теперішній час, [PERSON] , [INFO] , з 16 травня 2007 року по теперішній час. Як вбачається з актів від 12 липня 2025 року, складених сусідами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , вказані особи підтверджують, що [PERSON] \~ та [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] \~ не проживає з 2004 року по теперішній час, а [PERSON] з 2010 року по теперішній час. Як вказує позивач, відповідачі фактично не проживають у даному житловому приміщенні. Вони проживають за кордоном. Не проживаючи за даною адресою, відповідачі не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймають, особистих речей в квартирі не має і взагалі нею не цікавляться та ні на що не претендують. Письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджується те, що за адресою: [ADDRESS] не проживають відповідачі, а саме [PERSON] \~ не проживає з 2004 року по теперішній час, а [PERSON] з 2010 року по теперішній час. Відповідно до ст. 41 Конституції України, громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Так, статтею 379 ЦК України зазначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Згідно до ч.2 ст.327 ЦК України, управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідачі не проживають, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але фактично нараховуються на зареєстрованих у жилому приміщені осіб, чим об`єктивно порушуються права позивача. Відповідно до ст. 15 Цивільний кодекс України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У разі відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і у межах строків, встановлених частиною першою, пунктами 1 та 5 частини третьої та четвертої статті 71 Житлового Кодексу України. Частиною першою статті 71 Житлового Кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги. є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved