Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

12 червня 2025 року до суду звернувся заступник керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Хмельницької міської ради, до [PERSON] про зобов`язання звільнити та повернути самовільно зайняту земельну ділянку, шляхом знесення всіх будівель та споруд, що на ній знаходяться. В обґрунтування позову вказує, що відповідач самовільно зайняв земельну ділянку яка межує із земельними ділянками з кадастровими номерами 6810100000:26:002:0288, 6810100000:26:002:0289, 6810100000:26:002:0290 та розташована поруч з адресою: [ADDRESS] . Ділянка огороджена металевим забором (сіткою) та на її території облаштовані альтернативні електрогенеруючі установки (сонячні панелі). Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області 01.05.2025 відносно [PERSON] складено адміністративний протокол №ДК/0003П/07/01/-25 за ст. 53-1 КУпАП. Постановою Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 01.05.2025 №0002По/08/01/-25 накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., який 05.05.2025 сплачено правопорушником у добровільному порядку. Окрім того, Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області розраховано 01.05.2025 для [PERSON] шкоду, заподіяну державі внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в розмірі 50 024 грн. 61 коп., яка правопорушником 05.05.2025 сплачена у добровільному порядку. Просить зобов`язати відповідача звільнити та повернути міській раді самовільно зайняту земельну ділянку. Відповідач правом подати відзив не скористався, в судовому засіданні визнав позовні вимоги. 23.06.2025 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 25.09.2025 року справу призначено до слухання по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила його задоволити із наведених підстав. В судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги, вказав, що коли розміщував на ній сонячні панелі, то не знав, що земля належить міській раді. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступні обставини та правовідносини. Судом встановлено, що Окружною прокуратурою міста Хмельницького при виконанні повноважень, визначених статтею 131-1 Конституції України та статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» виявлено факт самовільного зайняття земельної ділянки, яка межує із земельними ділянками з кадастровими номерами 6810100000:26:002:0288, \~ \~ \~ \~6810100000:26:002:0289,6810100000:26:002:0290,розташованої на території Хмельницької міської територіальної громади Хмельницької області. Сектором дізнання Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному проваджені за №12025243060000038 від 01.02.2025 по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України. 10.02.2025 в межах кримінального провадження проведено огляд самовільно зайнятої ділянки, яка межує із земельними ділянками з кадастровими номерами 6810100000:26:002:0288, \~ \~ \~ \~6810100000:26:002:0289, 6810100000:26:002:0290 та розташована поруч з адресою: [ADDRESS] . До проведення вказаної слідчої дії було залучено в якості спеціаліста судового експерта Хмельницького НДЕКЦ [PERSON] . Під час проведення огляду виявлено, що самовільно зайнята земельна ділянка огороджена металевим забором (сіткою), та на її території облаштовані альтернативні електрогенеруючі установки (сонячні панелі). В ході проведення вказаної слідчої дії, спеціалістом (судовим експертом Хмельницького НДЕКЦ) [PERSON] , за допомого геодезичного GPS приймача отримано географічні координати меж та кутів огородження самовільно зайнятої земельної ділянки, а також розміщених в її межах об`єктів, а саме альтернативних електрогенеруючих установок (сонячні панелі). За допомогою отриманих координат 26.03.2025 складено збірний схематичний план земельної ділянки, у якому відображено конфігурацію та площу самовільно зайнятої земельної ділянки, яка становить 0,1134 га. Згідно проведеного Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області розрахунку, заподіяна шкода становить 50 024,61 грн. За результатами досудового розслідування, 09.04.2025 дізнавачем сектору дізнання Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області винесено постанову про закриття кримінального провадження №12025243060000038 від 01.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, у зв`язку з відсутністю необхідної значної шкоди. В свою чергу відповідні матеріали було скеровано до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за самовільне зайняття земельної ділянки. За результатами розгляду вказаних матеріалів, Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області 01.05.2025 відносно [PERSON] складено адміністративний протокол №ДК/0003П/07/01/-25 за ст. 53-1 КУпАП. Постановою Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 01.05.2025 №0002По/08/01/-25 накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. [PERSON] 05.05.2025 року сплатив штраф у добровільному порядку. Окрім того, Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області розраховано 01.05.2025 для [PERSON] шкоду, заподіяну державі внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в розмірі 50\~024,61 грн., яку [PERSON] 05.05.2025 року сплатив у добровільному порядку. Однак, відповідач на даний час не звільнив самовільно зайняту земельну ділянку, якою фактично користується, чим завдає шкоду територіальній громаді м. Хмельницького. Так, статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обгрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, є Хмельницька міська рада як розпорядник земельних ділянок комунальної власності на території міста Хмельницький, суб`єкт, уповноважений на здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель на території міста Хмельницького, та зобов`язана здійснювати захист комунальних майнових прав. Самовільне зайняття відповідачем земельної ділянки всупереч вимог законодавства, без проведення земельних торгів під розміщення самочинно розташованого майна порушує встановлений законодавством порядок набуття права користування земельною ділянкою комунальної власності, грубо нівелюється рівність усіх перед законом, порядок і правила забудовинаселених пунктів та за відсутності поновлення прав територіальної громади провокує усе більшого числа здійснення незаконного будівництва. Територіальна громада міста Хмельницького відповідно до статті 13 Конституції України є власником землі та інших природних ресурсів, і самовільне зайняття земельної ділянки призводить до втраченої можливості отримати максимально великий розмір орендної плати у разі продажу права оренди на земельних торгах, порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земельних ресурсів з максимально вигідним економічним результатом, рівності усіх перед законом. Так, [PERSON] самочинно розмістив на земельній ділянці площею 0,1134 га, біля земельних ділянок з кадастровими номерами 6810100000:26:002:0288, 6810100000:26:002:0289, \~ \~ \~ \~6810100000:26:002:0290, сонячні панелі та огородив її металевою огорожею. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом, або за результатами аукціону (ч. 2 ст.116 ЗК України). Продаж земельних ділянок державної та комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється на конкурентних засадах (ч. 2 ст. 127 ЗК України). Земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті, (ч. 1 ст. 134 ЗК України). Однак, [PERSON] самовільно зайняв земельну ділянку площею 0,1134 га без будь-яких документів, що дають право на користування земельною ділянкою комунальної власності. Так, будівництво та розміщення об`єктів нерухомості являє собою взаємопов`язану діяльність різних суб`єктів права, які поєднані єдиною метою, спрямованою на безпосереднє забезпечення та створення об`єкта будівництва, яка включає різні аспекти і етапи будівництва. Право на забудову виникає у особи, яка спочатку набула права на земельну ділянку на законних підставах. Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦК України виключно власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. За положеннями частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У силу спеціального застереження, наведеного в частині другій статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (частина друга статті 331 ЦК України). Зміст приписів статті 376 ЦК України засвідчує неможливість застосування інших, ніж ті, що встановлені цією статтею, способів легітимізації (узаконення) самочинного будівництва та набуття права власності на такі об`єкти. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка його здійснила, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного (постанови Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 916/2791/13 (пункти 6.29- 6.33) та від 23.06.2020 у справі № 680/214/16-ц (пункти 53-56)). Не допускається набуття права власності на споруджені об`єкти нерухомого майна особою, яка не має права власності або такого іншого речового права на земельну ділянку, що передбачає можливість набуття права власності на будівлі, споруди, розташовані на відповідній ділянці. Виходячи з принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди право власності на об`єкт нерухомого майна набуває той, хто має речове право на земельну ділянку (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі № 910/2861/18 (пункти 92-94). За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Відповідно до частини першої статті 317 Цивільного кодексу України права володіння, користування та розпорядження своїм майном належать власникові. Згідно із нормою статті 319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (статті 321 ЦК України). Приведення земельних ділянок у придатний для використання стап включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки (стаття 212 Земельного кодексу України). Вказане підтверджується постановою Верховного Суду від 20.07.2021 у справі № 914/2200/20, в якій зазначено, що на підставі положень частин другої та третьої статті 152 ЗК України, за якими власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, зокрема, відновленням стану земельної ділянки, якій існував до порушення права, статті 212 ЗК України, якою передбачено, ще самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними, визнавши доведеними позивачем та не спростованимі відповідачем обставини наявності у позивача права комунальної власності на спірну земельну ділянку, самовільне зайняття відповідачем цієї земельної ділянки шляхом встановлення огорожі за відсутності будь-яких, в тому числі договірних, підстав для цього. Верховний Суд визнав обгрунтованими висновки судів попередніх інстанцій про те, що позов про зобов`язання відповідача звільнити земельну ділянку шляхом демонтажу огорожі підлягає задоволенню. Таким чином, власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні своєю власністю, зокрема земельною ділянкою, шляхом відновлення її до попереднього стану, що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 24.02.2020 у справі ЛГУ458/ 1046/15, висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 07.04.2020 у справі №916/2791/13, від 23.06.2020 у справі №680/214/16-ц. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.11.2023 у справі №916/1174/22 зазначено, що належними вимогами, які може заявити особа власник земельної ділянки, на якій здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, для захисту прав користування та розпорядження такою земельною ділянкою, є вимога про знесення самочинно побудованого нерухомого майна або вимога про визнання права власності на самочинно побудоване майно. Таким чином, на підставі викладеного, з урахуванням тих обставин, що [PERSON] самочинно зайняв земельну ділянку що належить Хмельницькій міській раді, то відновлення порушеного права позивача можливе шляхом усунення перешкод власнику земельної ділянки та повернення міській раді спірної земельної ділянки. Також підлягає знесенню самочинно збудоване майно. А тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звільнення та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, шляхом знесення всіх будівель та споруд, що на ній знаходяться, є законними та обґрунтованими і підлягають до задоволення. Судові витрати розподіляються відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved