Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

10 вересня 2025 року [PERSON] ( надалі позикодавиця, позивачка) звернулася до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, просить стягнути з [PERSON] ( надалі відповідач, позичальник) заборгованість за договором позики, а у разі неможливості повернення позичених грошових коштів, передати у власність позивача транспортний засіб - трактор колісний, реєстраційний номер [NUMBER] , марки JINMA JMT 404 SN, 2023 року випуску, двигун № [NUMBER] , заводський номер [NUMBER] , марка і модель двигуна KM490BT-37D. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 серпня 2024 року позивач позичила відповідачу 350\~000 грн. для придбання сільськогосподарської техніки (трактора) з умовою повернення коштів до 1 липня 2025 року. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, позичені кошти не повернув,\~\~у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість за позикою в сумі 350 000 гривень, зобов`язавши відповідача, у разі неможливості повернення позичених грошових коштів, передати у власність позивача транспортний засіб - трактор колісний, реєстраційний номер [NUMBER] , марки JINMA JMT 404 SN, 2023 року випуску, двигун № [NUMBER] , заводський номер [NUMBER] , марка і модель двигуна KM490BT-37D. 10 вересня 2025 року суд відкрив провадження у справі та постановив слухати справу в порядку загального позовного провадження. 03 жовтня 2025 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву про визнання позову. 08 жовтня 2025 року суд протокольною ухвалою відмовив у прийнятті визнання відповідачем позову, оскільки позовні вимоги сформовані з умовою, яка суперечить способам захисту, передбачених ст. 16 ЦК України. 08 жовтня 2025 року суд протокольною ухвалою суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 13 листопада 2025 рік. Явка учасників справи не визнавалась обов`язковою. В судове засідання, призначене на 13 листопада 2025 року, з`явилися позивачка та її представник, просили задоволити позов. Відповідач [PERSON] , був повідомлений про місце, дату та час судового засідання через електронний суд, в судове засідання не з`явився. В заяві про визнання позову від 03.10.2025 зазначив про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши аргументи та доводи позивачки та її представника, показання свідка, дослідивши докази та здійснивши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також проаналізувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 10 серпня 2025 року відповідач отримав у позику від позивачки грошову суму в розмірі 350\~000,00 грн, що підтверджується копією розписки від 10.08.2024 року. Кошти в борг отримані в присутності свідка [PERSON] , що підтвердила під присягою свідок [PERSON] . Відповідач зобов`язався повернути борг до 01.07.2025 року. Трактор колісний, реєстраційний номер [NUMBER] , марки JINMA JMT 404 SN, 2023 року випуску, двигун № [NUMBER] , заводський номер [NUMBER] , марка і модель двигуна KM490BT-37D відповідач придбав 01.05.2025 року та зареєстрував 07.07.2025 року, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію машини серії [NUMBER] від 07.07.2025 року. Цей транспортний засіб не виступав забезпеченням виконання відповідачем грошових зобов`язань перед позивачем. Договір застави сторонами не укладався. Із встановлених обставин вбачається, що спір виник щодо заборгованості, яка утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором позики, оформленого борговою розпискою. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, що врегульовані\~параграфом 1 Глави 71 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК). У відповідності дост.1047\~ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Крім того, відповідач визнав факт складання розписки та наявності заборгованості. Тому в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України ці обставини визнаються доведеними та не підлягають доказуванню. Необхідність виконання належним чином взятих на себе зобов`язань, обов`язковість договору і наслідки невиконання зобов`язання передбачені статтями\~525,\~526,\~530\~,\~610,\~611 ЦК. У порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговану суму не повернув. Відповідно до статей 12,81\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Щодо умови позовної вимоги про зобов`язання передати у власність позивача трактор колісний, реєстраційний номер [NUMBER] , марки JINMA JMT 404 SN, 2023 року випуску, двигун № [NUMBER] , заводський номер [NUMBER] , марка і модель двигуна KM490BT-37D у разі неможливості повернення грошових коштів суд зазначає, що така вимога не підлягає судовому захисту. Передача у власність позивача у разі неможливості сплати боргу відповідачем колісного трактора придбаного відповідачем за отримані у позивача кошти, можлива або шляхом укладення сторонами відповідного правочину або на стадії примусового виконання рішення суду відповідно до Закону України »Про виконавче провадження», враховуючи, що сторони не скористалися можливістю забезпечити належне виконання договору позики заставою, предметом якої виступав би цей транспортний засіб. Відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті. Суд не прийняв визнання відповідачем позову з підстав того, що відповідач неналежно сформував позовні вимоги, які суперечили закону. Тому, відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що були сплачені ним при подачі позову до суду, тобто 1750 гривень, та стягнути з відповідача на користь позивача решту суми сплаченого судового збору у розмірі 1750 гривень.

Outcome: partial