Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про припинення (скасування) заборони відчуження нерухомого майна зняття арешту (архівний запис). В обґрунтування своїх вимог зазначив, що у 2024 році звернувся до Приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дідківська Юлія Володимирівна з метою перевірки відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо квартири за адресою: [ADDRESS] , для подальшого розпорядження своїм майном. Однак, при перевірці даних, Позивачу повідомлено, що щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за вказаною адресою, містяться записи про обтяження. Про дане обтяження Позивачу нічого не відомо. Виконавча служба надати інформацію про накладення арешту не має можливості в зв`язку зі знищенням архівної справи. На даний час відсутні будь-які належні правові підстав для наявності арешту на все майно гр. [PERSON] . Позивач позбавлений змоги в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд Ухвалою судді від 21.08.2025 року відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд. Ухвалою суду від 03.10.2025 року витребувано в Київського обласного державного архіву інформацію та відповідні підтверджуючи документи, щодо накладення арешту та заборони нерухомого майна: - реєстраційний номер обтяження: 1319827 від 21.09.2004, зареєстрований реєстратором Українська державна нотаріальна контора накладено арешт та заборона усе нерухоме майно на підставі постанови б/н, 28.01.2004, державної виконавчої служби, Обухівського РУЮ; - реєстраційний номер обтяження: 1319835 від 21.09.2004, зареєстрований реєстратором Українська державна нотаріальна контора накладено арешт та заборона усе нерухоме майно на підставі постанови б/н, 28.01.2004, державної виконавчої служби, Обухівського РУЮ; або будь якої інформації по цім провадженням. Позивач у судове засідання не з`явився, його представник подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представники відповідачів у судове засідання не з`явились, подали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії». Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази приохоть до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Позивач [PERSON] є власником 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . В 2024 році Позивач звернувся до Приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дідківська Юлія Володимирівна з метою перевірки відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо квартири за адресою: [ADDRESS] , для подальшого розпорядження своїм майном. Однак, при перевірці даних, Позивачу повідомлено, що щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за вказаною адресою, містяться записи про обтяження, а саме: - Тип обтяження: арешт (архівний запис). Реєстраційний номер обтяження: 1319827. Зареєстровано: 21.09.2004 17:36:03 за № 1319827 реєстратором: Українська міська державна нотаріальна контора, 08720, Київська обл., Обухівський р., м. Українка, вул. Шевченка, 1, (04572) 2 01-96 Підстава обтяження: постанова, б/н, 28.01.2004, Державна виконавча служба, Обухів РУЮ. Об`єкт обтяження: невизначено, усе нерухоме майно, состав: ціле , состояние: добудоване , статус: жиле , адреса: [ADDRESS] . Власник: [PERSON] , Причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані: Архівний номер: 6718720КІЕУ478, Архівна дата: 03.02.2004, Дата виникнення: 03.02.2004, № реєстра: 148, внутр. № 7С01РВ2423Е543317953, комментарий: с.47 Українська ДНК; - Тип обтяження: арешт (архівний запис). Реєстраційний номер обтяження: 1319835. Зареєстровано: 21.09.2004 17:37:09 за № 1319835 реєстратором: Українська міська державна нотаріальна контора, 08720, Київська обл., Обухівський р., м. Українка, вул. Шевченка, 1, (04572) 2-01-96. Підстава обтяження: постанова, б/н, 28.01.2004, Державна виконавча служба, Обухів РУЮ. Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно. Власник: [PERSON] . Причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані: Архівний номер: 6718720КІЕУ478, Архівна дата: 03.02.2004, Дата виникнення: 03.02.2004, № реєстра: 148, внутр. № 7С01РВ2423Р543317953, комментарий: с.47 Українська ДНК. Вказане також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта Номер інформаційної довідки: 436078102 Дата, час формування: 18.07.2025 17:28:57. Як зазначає позивач, про дане обтяження йому нічого не було відомо. Згідно Відповіді від 17.06.2024 Вих. №50425 Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) станом на 17.06.2024 року відомості про накладення арешту на майно громадянина [PERSON] , відсутні, так як відповідно до ч. 1,2 розділу XI правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями від 07.06.2017 р. №1829/5 виконавчі провадження перебувають на зберіганні в архіві три роки після знищуються. Надати інформацію про накладення арешту не маємо можливості в зв`язку зі знищенням архівної справи. Однак згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за суб`єктом: [PERSON] , виявлено арешт (архівний запис): 319827 Зареєстровано: 21.09.2004, реєстратором Українська державна нотаріальна контора. Згідно інформаційної\~довідки Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів\~нерухомого майна\~за суб`єктом:\~ [PERSON] ,\~виявлено арешт\~(архівний\~запис):\~1319835\~Зареєстровано:\~21.09.2004, реєстратором Українська державна нотаріальна контора. Для вирішення питання про звільнення майна з під арешту запропоновано звернутися до суду. Згідно витягу з Єдиного реєстру боржників інформація про [PERSON] , [INFO] ІПН (РНОКПП): [NUMBER] , як боржника, відсутня Таким чином, Позивач не може реалізувати своє право на вільне здійснення користування та розпорядження своїм майном, оскільки на нього накладений арешт, який не можливо зняти в позасудовому порядку, так як на даний час виконавче провадження, в межах якого накладено арешт, вже завершено та знищено, що порушує законні права та інтереси власника майна, в тому числі і стосовно права вільного розпорядження належним йому майном, оскільки в позасудовому порядку врегулювати спір не можливо, тому вимушений звернутися до суду з даним позовом. Однак, як встановлено судом під час розгляду справи, Арешт на нерухоме майно [PERSON] , адреса: [ADDRESS] накладено постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВДВС Обухівського РУЮ від 28.01.2004, при примусовому виконанні пост.2/963 виданого 17.11.2003 Київською обласною інспекцією рибоохорони про стягнення з [PERSON] , [INFO] 204 грн. 00 коп. на користь держави штрафу". На час розгляду даної справи, штраф пост.2/963 виданого 17.11.2003 накладений Київською обласною інспекцією рибоохорони про стягнення з [PERSON] , [INFO] 204 грн. 00 коп., сплачений, що підтверджується квитанцією №241331484. Таким чином, підстави для подальшого існування даного арешту відсутні. Згідно ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено у статті 1 Першого Протоколу, зокрема, вказано на необхідність дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Європейський Суд з прав людини у ряді випадків вбачав порушення ст. 1 Протоколу навіть тоді, коли не було юридичного позбавлення права власності на майно, але через ті або інші обставини людина була позбавлена практичної можливості користуватися своєю власністю. В статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», вказано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Згідно до ст.41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.319\~Цивільного кодексу\~України власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. На підставі ст.321\~Цивільного кодексу\~України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності, або обмежене в його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.\~50\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державним виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Положеннями ч. 1 ст.\~59\~Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 2 ст.\~59\~Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні; позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Вимоги позивача, що ґрунтуються на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу та в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачів та необхідність захисту його права шляхом зняття такого арешту, а відтак і про задоволення позову.

Outcome: approved