Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

В червні 2025 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказало, що 02.12.2024 [PERSON] будучи клієнтом банку уклав з банком кредитний договір № ABH0CT155101733135536721 щодо надання останньому кредиту в розмірі 100000 грн. строком на 60 місяців (до 01.12.2029), зі сплатою процентів в розмірі 75,% щорічно. Вказаний договір складається із заяви клієнта та графіку погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит, відповідно до умов договору. Однак відповідач належним чином умов договору не виконував, внаслідок чого станом на 05.06.2025 утворилась заборгованість в розмірі 126 232 грн. 39 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту 99 918 грн. 37 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 25 440 грн. 42 коп., загальний залишок заборгованості за пенею в сумі 873 грн. 60 коп. Просить стягнути заборгованість в примусовому порядку та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Подав заяву про розгляд справи за відсутності повноважного представника, заявлені вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлена про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку. Відзиву на позов не подав. За таких обставин, суд із письмової згоди представника позивача ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 26.03.2020 [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил банківських послуг в А-Банку. Вказана Анкета-заява містить текст за змістом якого особа, що її заповнює дає згоду, що вказана Анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг і тарифами, становлять договір про надання банківських послуг. 02.12.2024 [PERSON] уклав з АТ «Акцент-Банк» кредитний договір № ABH0CT155101733135536721. Згідно заяви про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101733135536721 від 02.12.2024 [PERSON] надано кредит розмірі 100000 грн. строком на 60 місяців (до 01.12.2029), зі сплатою процентів в розмірі 75,0% щорічно. Як вбачається з наданої позивачем виписки по рахунку відповідача, останній користувався виданими йому позивачем платіжною карткою, використовував кошти позивача, частково вносив позивачеві кошти на погашення кредитної заборгованості. В матеріалах справи наявний наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором, укладеним між АТ «А-Банк» і відповідачем, згідно якого у [PERSON] станом на 05.06.2025 утворилась заборгованість в розмірі 126 232 грн. 39 коп., що складається з заборгованості : за тілом кредиту 99 918 грн. 37 коп., за відсотками за користування кредитом в сумі 25 440 грн. 42 коп., загальний залишок заборгованості за пенею в сумі 873 грн. 60 коп. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1\~статті 634 ЦК України). У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. 10 червня 2017 року набрав чинності Закону України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні. Положеннями частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Судом встановлено, що кредит за кредитним договором № ABH0CT155101733135536721 від 02.12.2024 є споживчим, що підтверджено у пункті 1 кредитного договору. Із аналізу частини третьої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» вбачається, що за умови затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, законодавець надав право кредитодавцю вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. У тому випадку, якщо умовами договору про споживчий кредит передбачено право кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту, останній зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, строку, протягом якого вони мають бути здійснені та усунути такі порушення у визначений кредитодавцем строк, з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Разом з тим мовами даного конкретного кредитного договору не передбачено право кредитора на дострокове стягнення кредитних коштів, а тому у даній справі відсутні правові підстави для дострокового стягнення споживчого кредиту за кредитним договором № ABH0CT155101733135536721 від 02.12.2024, строк виконання якого не настав. У свою чергу статтями 525-526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 159/2146/15-ц (провадження № 61-20113св18) зазначено, що: «колегія суддів уважає безпідставними посилання апеляційного суду, як на законність підстави для відмови у задоволенні позову банку на недоведення суми заборгованості, оскільки заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини друга, третя статті 212 ЦПК України 2004 року). Встановивши факт існування між сторонами не виконаних позичальником кредитних зобов`язань, суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду не має сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти». Судом встановлено, що згідно розрахунку заборгованості станом на 05.06.2025 заборгованість за простроченим тілом кредиту становить 6\~634 грн. 32 коп., а заборгованість за відсотками становить 25 440 грн. 42 коп. Щодо стягнення пені в розмірі 873 грн. 60 коп. Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час. Кредитний договір укладений 12.02.2024, а тому пеня за прострочення зобов`язання в розмірі 873 грн. 60 коп. підлягає списанню кредитодавцем. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № ABH0CT155101733135536721 від 02.12.2024 в розмірі 32\~074 грн. 74 коп., в т.ч.ч 6\~634 грн. 32 коп., а заборгованість за відсотками становить 25 440 грн. 42 коп. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розмірі задоволених позовних вимог в розмірі 615 грн. 51 коп. (2\~422, 40х32074,74:126232,39).

Outcome: partial