Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

27 серпня 2025 року до Великомихайлівського районного суду надійшла позовна заява АТ «СЕНС БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, позивач мотивує свої вимоги тим, що 08.11.2021 між АТ «Альфа Банк» та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту для особистий потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200000 грн. Процентна ставка - 0,01% для торгових операцій та/або 37 для операцій зняття готівки. Тип процентної ставки фіксований, порядок повернення кредиту - щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 10 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн. Банк взяті на себе зобов`язання виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 80960,91 грн. (детальний розрахунок заборгованості додається), з яких: 44333,84 грн. - прострочене тіло кредиту, 36627,07 грн. - відсотки за користування кредитом. На підставі вищевикладеного, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 80960,91 грн., витрати по сплаті судового збору, а також витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6.955,43 грн. 01 жовтня 2025 року представник відповідача Осьмінін Сергій Дмитрович надав відзив на позовну заяву, згідно якого зазначає наступне: публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша статті 634 ЦК України). Банк, ініціювавши спір про стягнення заборгованості за кредитним договором, який оформлений у вигляді пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка була акцептована банком 08.11.2021 року, та пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за прострочене тіло кредиту та неустойку (штраф, пеня). На підтвердження заявлених вимог Позивач надає до суду копію пропозиції, довідку про ідентифікацію, розрахунок заборгованості та виписку по рахунку за період з 08.11.2021 року по 08.05.2025 року. Проте, вказані письмові докази не свідчать та не містять доказів того, на момент отримання Відповідачем кредитних коштів укладений кредитний договір взагалі містив умови щодо сплати заборгованості за простроченим тілом кредиту у зазначених банком в позовній заяві розмірах і порядку нарахування. Вказані письмові докази не свідчать, що Відповідачу було встановлено кредитний ліміт. Щодо нарахування процентів поза межами строку кредитування, представник відповідача зазначив наступне: у паспорті споживчого кредиту, який підписаний Відповідачем, визначені основні умови кредитування, у тому числі щодо строку кредитування, реальної процентної ставки, орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та порядку повернення кредиту. Отже, строк кредитування узгоджений сторонами 12 із можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору. Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що Відповідач ініціював продовження строку дії відновлювальної кредитної лінії. Згідно з викладеним Великою Палатою у постанові від 28 березня 2018 року в справі N 444/9519/12 правовим висновком, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Позивач продовжив здійснювати нарахування процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування, за відсутності його пролонгації (строк кредитування було погоджено з 08.11.2021 по 08.11.2022). На підставі вищевикладеного, при визначенні розміру процентів, які підлягають стягненню на користь позивача, слід враховувати, що нарахування процентів може здійснюватися лише в межах строку кредитування. Звертає увагу суду, що Позивач не заявляє до стягнення проценти у порядку ч.2 ст.625 ЦК України, а свідомо зазначає про проценти «за користування кредитом». Оскільки Позивач не заявляв окремих вимог щодо застосування передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України наслідків порушення позичальником грошового зобов`язання, тому такі вимоги взагалі не є предметом судового розгляду. Звертає увагу суду, що із виписки по рахунку вбачається, що Позивач за весь період користування кредитом списував проценти за овердрафт: за користування кредитом (покупки), за користування кредитом (готівкові операції), за розрахунково-касове обслуговування основної картки та за користування послугою смс-інформування. Разом із тим, жодних доказів про обумовлені з Відповідачем та підписані останнім такі істотні умови кредитного договору до позовної заяви не приєднано. Що це за платежі, коли та в який спосіб вони були погоджені з Відповідачем - не зрозуміло. Відповідач також не визнає і не погоджується із нарахованою комісією РКО та овердрафтом за кредитним договором з наступних мотивів. Надає суду військовий квиток Відповідача серії [NUMBER] від 15.03.2025. Ураховуючи те, що Позивач заявляє до стягнення відсотки, що нараховані ним за період з 08.03.2025 по 28.05.2025 роки,

Outcome: partial