Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03 квітня 2024 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" і [PERSON] було укладено кредитний договір № 242786820 на суму 17100 гривень. Кредитний договір укладений у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. У кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору, в тому числі щодо розміру кредиту, грошової одиниці, в якій надано кредит, строку та умов користування кредитними коштами, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер грошові кошти у розмірі 17100 грн 03 квітня 2024 року на банківську карту, вказану відповідачем у заявці при укладенні кредитного договору. 28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" і ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну вказаного договору факторингу. На виконання умов договору факторингу № 28/1118-01 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" і ТОВ "Таліон Плюс" підписали реєстр прав вимоги № 288 від 11 червня 2024 року, за яким ТОВ "Таліон Плюс" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги. 19 грудня 2024 року між ТОВ "Таліон Плюс" і ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу №19/1224-01. Розділом 2 договору факторингу №19/1224-01 визначено, що ТОВ "Таліон Плюс" зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "Таліон Плюс" за плату, на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 1.3 договору факторингу №19/1224-01, під правом вимоги розуміються всі права ТОВ "Таліон Плюс" за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. На виконання умов договору факторингу №19/1224-01 сторони підписали реєстр прав вимоги № 1 від 19 грудня 2024 року до вказаного договору, за яким ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги. 29 травня 2025 року між ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" і ТОВ "ФК "ЕЙС" укладено договір факторингу № 29/05/25-Е відповідно до якого ТОВ "ФК "ЕЙС" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до п. 1.2 вказаного договору факторингу, перехід від ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до ТОВ "ФК "ЕЙС" прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого ТОВ "ФК "ЕЙС" стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до реєстру боржників від 29 травня 2025 року за договором факторингу № 29/05/25-Е від ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до ТОВ "ФК "ЕЙС" перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 89347 грн 20 копійок. ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "ФК "ЕЙС" не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором, на момент подання позову становить 89347 грн 20 коп., з яких 17099 грн 80 коп. заборгованість по тілу кредиту, 63697 грн 50 коп. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 8549 грн 90 коп. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). З урахуванням вказаних обставин просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 242786820 від 03 квітня 2024 року у розмірі 80797 грн 30 коп., з яких: 17099 грн 80 коп. заборгованість по тілу кредиту, 63697 грн 50 коп. заборгованість по несплачених відсотках, судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 гривень. 14 серпня 2025 року було відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов. У встановлені судом строки, в тому числі додаткові строки, надані у зв`язку з неотриманням копії ухвали, відповідач відзив на позов не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 03 квітня 2024 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" і [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 242786820, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 17100 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплати проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 17100 грн 03 квітня 2024 року, що є датою надання кредиту. Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 05 квітня 2024 року, а саме протягом двох днів від дати отримання першого траншу позичальником. В обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернута позичальником не пізніше ніж протягом тридцяти календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 1.1 договору; дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому п. 9.1.1.2 або п. 9.1.1.7 договору; кінцева дата повернення (виплати) кредиту 03 травня 2029 року. На момент укладення цього договору та отримання першого траншу за договором базова процентна ставка складає 2.50% в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожен день користування ним, що становить 912,50% річних. Для суми кредиту, отриманої за першим траншем, що вказана в п. 2.3 договору за перші два дні дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 17955 грн та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 855 грн та суму кредиту у розмірі 17100 гривень. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, розрахована згідно з методикою НБУ, з припущення користування кредитом протягом дисконтного періоду зі сплатою процентів за базовою ставкою, розрахована згідно з методикою НБУ, складає 736186,91% річних. Денна процентна ставка за методикою розрахунку, передбаченою ч. 4 ст. 8 Закону, розраховується таким чином: (загальні витрати за користування загальним розміром кредиту за весь строк кредитування) 780615.00 грн / (загальний розмір кредиту (кредитний ліміт) 17100 грн / (строк кредитування) 1826 днів х 100% = 2.50 відсотків в день. (а.с. 10-23, 27-33, 74) Отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 17100 грн підтверджується платіжним дорученням від 03 квітня 2024 року. (а.с. 10) Згідно з розрахунком заборгованості (а.с. 42), заборгованість відповідача перед ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" станом на 11 червня 2024 року за тілом кредиту становить - 17100 грн, за процентами 28779, 30 грн, неустойка 8549 грн 90 копійок. 28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" і ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого та укладених у подальшому додаткових угод до нього, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу № 28/1118-01, ТОВ "Таліон Плюс" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 242786820 від 03 квітня 2024 року. (а.с. 63-69) На виконання умов договору факторингу № 28/1118-01 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" і ТОВ "Таліон Плюс" підписали реєстр прав вимоги № 288 від 11 червня 2024 року, за яким ТОВ "Таліон Плюс" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 45742 грн 30 копійок. (а.с. 61-62) 19 грудня 2024 року між ТОВ "Таліон Плюс" і ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу № 19/1224-01, розділом 2 якого визначено, що ТОВ "Таліон Плюс" зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "Таліон Плюс" за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 1.3 договору факторингу № 19/1224-01, під правом вимоги розуміються всі права ТОВ "Таліон Плюс" за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. (а.с. 57-60) На виконання умов договору факторингу №19/1224-01 сторони підписали реєстр прав вимоги № 1 від 19 грудня 2024 року до вказаного договору, за яким ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги. (а.с. 55-56) 29 травня 2025 року між ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" і ТОВ "ФК "ЕЙС" укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до якого ТОВ "ФК "ЕЙС" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до п. 1.2 вказаного договору факторингу перехід від ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до ТОВ "ФК "ЕЙС" прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого ТОВ "ФК "ЕЙС" стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до реєстру боржників від 29 травня 2025 року за договором факторингу № 29/05/25-Е від ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до ТОВ "ФК "ЕЙС" перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 89347 грн 20 копійок. (а.с. 46, 49-50, 51-53) Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 242786820 від 03 квітня 2024 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 05 червня 2025 року становить 89347 грн 20 коп., яка складається з 17099 грн 80 коп. прострочене тіло кредиту, 63697 грн 50 коп. прострочені відсотки, 8549 грн 90 коп. штрафні санкції. (а.с. 40) Частиною 1 ст. 626 ЦК України\~встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він важається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з вимогами ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Законом України "Про електронну комерцію" встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощену процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами\~ст.\~11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис, як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами договору досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договорами або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, у передбачений у договорі строк кошти (суму кредиту) не повернув, а лише частково сплатив 137 грн в рахунок погашення заборгованості, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із 17099 грн 80 коп. і вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню. Щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками суд враховує таке. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передану йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України) Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування", умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемними. Стаття 8 Закону України "Про споживче кредитування", якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-ІХ від 22 листопада 2023 року. Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2.5%; протягом наступних 120 днів 1.5%. Перехідні положення застосовуються у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною другою розділу другого Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (який, зокрема доповнено пунктом 17 розділ ІV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування") поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Кредитний договір №242786820 був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] 03 квітня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України "Про споживче кредитування", а тому строк дії, передбачений пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" не поширюється на вказані договори. Встановлені фактичні обставини в справі свідчать про те, що за умовами укладеного між фінансовою установою і відповідачем договору дана фінансова установа надала позичальнику суму кредиту, а відповідач зобов`язувався повернути наданий кредиту у повному обсязі у визначений договором строк до 03 травня 2024 року. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 242786820, відповідач сплатив в рахунок погашення заборгованості за відсотками грошові кошти у розмірі 136 грн 80 копійок. (а.с.42) За таких обставин суд вважає, що з відповідача підлягають до стягнення відсотки за вказаним договором у розмірі 4993 грн 20 коп., виходячи з розрахунку: 17100 грн х 30 днів х 1% = 5130 (загальний розмір відсотків) 136 грн 80 коп. (кошти, сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості за відсотками). Таким чином з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови вказаного договору належним чином не виконував, жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "ЕЙС" заборгованість за кредитним договором № 242786820 від 03 квітня 2024 року у розмірі 22093 грн, з яких 17099 грн 80 коп. заборгованість за тілом кредиту, 4993 грн 20 коп. заборгованість за відсотками. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за штрафними санкціями суд зважає на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Законом України від 15 березня 2022 року №2120-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" доповнено розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб і дію якого продовжено по цей час. Згідно з розрахунком позивача, ним визначено розмір неустойки (штрафних санкцій) у зв`язку із порушенням відповідачем грошового зобов`язання у розмірі 8549 грн 90 копійок. Однак, враховуючи, що період прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання припадає на період дії воєнного стану, то суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині. Щодо вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат суд враховує таке. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з\~ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України, судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною 8\~ст. 141 ЦПК України\~встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial