Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

16 вересня 2025 року акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (далі АТ «ТАСКОМБАНК») звернулося до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором до [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 01 вересня 2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було підписано заяву-договір на укладення договору про комплексне банківське обслуговування № 002/11454110-СК_SB, тобто кредитний договір, відповідно до якого їй було встановлено кредитний ліміт в розмірі 41000 грн. строком на 12 місяців, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] , а остання зобов`язалася сплачувати платіж в рахунок погашення кредиту та відсотки за його користування. Разом із тим, в зв`язку з порушенням умов договору про надання банківських послуг від 01 вересня 2021 року зі сторони відповідачки перед АТ «ТАСКОМБАНК» станом на травень 2025 року виникла заборгованість в розмірі 71708 грн. 15 коп., з яких: 46344 грн. 78 коп. заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена), 25363 грн. 37 коп. заборгованість по процентам (в т.ч. прострочена). Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості за кредитним договором, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. Крім того, представником позивача зазначено, що у випадку понесення позивачем інших судових витрат, в тому числі додаткових витрат на надання правової допомоги та інших позивачем буде доведено до відома суду відомості про фактичну суму понесених ним судових витрат пов`язаних з розглядом даної справи. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позов про стягнення заборгованості підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, до суду не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов такого. Судом встановлено, що 01 вересня 2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було підписано заяву-договір на укладення договору про комплексне банківське обслуговування №002/11454110-СК_SB (а.с. 16-18). В заяві-договорі на укладення договору про комплексне банківське обслуговування зазначено, що [PERSON] просить відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму 41000 грн. Підтверджує, що погоджується з усіма пунктами цієї заяви-договору, підтвердила та засвідчила, що вся інформація та/або документи, надані нею до банку, в тому числі через мобільнимй додаток, є повною (чиною) і достовірною, та зобов`язалася повідомляти банк про будь які зміни в цій інформації, не пізніше, ніж через 3 робочі дні від настання таких змін. Підписанням цієї заяви-договору акцептує публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщений на сайті банку за адресою https://tascombank.ua/), і беззастережно приєднується до умов останнього. Згодна, що дана заява-договір, а також тарифи банку є невід`ємними частинами ДКБО. Підписанням цієї заяви-договору підтвердила, що ознайомлена з умовами ДКБО, тарифами, правилами користування електронним платіжним засобом, таблицею обчислення загальної вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, та отримала їх примірник у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Проект зазначених документів, був наданий їй для ознайомлення перед їх укладенням, а також, що підписані нею документи повністю відповідають наданим їй банком проектам. Крім того, погоджується та підтверджує, що пропозиція банку щодо надання/встановлення кредитного ліміту є відкличною, що перегляд/зміна кредитного ліміту може бути, здійснено протягом строку дії останнього. Також розуміє, що строк дії кредитного ліміту може бути продовжено. У випадку зміни кредитного ліміту (зменшення або збільшення) розміру дозволеного кредитного ліміту та/або строку його дії, банк повідомляє її як позичальника, про встановлення нового розміру кредитного ліміту та/або строку його дії, шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток та/або шляхом надсилання електронного повідомлення на зареєстрований (фінансовий) номер телефону позичальника та/або через інші дистанційні канали зв`язку, відповідно до умов ДКБО (а.с. 16-18). Довідкою АТ «ТАСКОМБАНК» від 26 травня 2025 року про наявність рахунку підтверджується, що [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] , [NUMBER] , який відкритий до заяви-договору на укладення договору про комплексне банківське обслуговування №002/11454110-СК_SB від 01 вересня 2021 року (а.с. 23). З виписки по особовим рахункам кредитного договору №002/11454110-СК_SB за період з 01 вересня 2021 року по 02 травня 2025 року вбачається, що відповідачка [PERSON] користувалася кредитними коштами (а.с.24-55). Згідно з\~розрахунком заборгованості\~по кредитному\~договору №\~002/11454110-СК_SB від\~01\~вересня 2021\~року, станом на 01 травня 2025 року заборгованість [PERSON] перед АТ «ТАСКОМБАНК» становить 71708 грн. 15 коп., з яких: 46344 грн. 78 коп. заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена), 25363 грн. 37 коп. заборгованість по процентам (в т.ч. прострочена) (а.с. 56-59). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Отже, своїм підписом у заяві-договорі відповідачка [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що заява-договір про комплексне банківське обслуговування, складають кредитний договір. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.\~1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з абз. 2 ч. 2 ст.\~639\~ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. АТ «ТАСКОМБАНК» свої зобов`язання за вказаним договором стосовно надання кредиту виконало, а [PERSON] в порушення умов договору зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у неї перед банком утворилася заборгованість. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, надані позивачем докази є належними, достатніми та допустимими, подані з дотриманням вимог щодо їх засвідчення відповідно до положень національного стандарту щодо оформлення документів та ст.ст. 83, 95 ЦПК України, а тому можуть бути прийняті судом до уваги, а протилежне було б ознакою надмірного формалізму з боку суду. Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості, який є логічним, послідовним та відповідає матеріалам справи, станом на 01 травня 2025 року відповідачка користувалася кредитними коштами, чим фактично визнавала факт їх отримання нею, однак погашення належної до сплати суми кредиту за кредитним договором вона здійснювала не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 71708 грн. 15 коп. Враховуючи викладене, а також те, що відповідачка порушила умови договору та не виконала взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Також у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача 2422 грн. 40 коп. судового збору, оплата яких підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с. 1). Судом не вирішується питання щодо стягнення понесених позивачем судових витрат на надання правничої допомоги, оскільки позивачем відповідних доказів на час винесення рішення не надано. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази понесених судових витрат можуть бути надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved