Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

в провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19 листопада 2021 року між [PERSON] та АТ «ТАСКОМБАНК» було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 2541090-409 строком на 365 днів, підписанням якого акцептував публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб-сайті банку та беззастережно приєднався до умов договору. 15 травня 2024 року АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № НІ/11/19-Ф, у відповідності до умов якого АТ «ТАСКОМБАНК» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги за кредитними договорами. Відповідно до Реєстру прав вимоги до вищевказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 45954,72 грн., з яких: 19398,71 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту, 2.05 грн. загальна заборгованість по відсоткам та 26553,96 грн. загальна заборгованість по комісії. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 15 травня 2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором № 2541090-409 від 19 листопада 2021 року в загальному розмірі 45954,72 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 2541090-409 від 19 листопада 2021 року в загальному розмірі 45954,72 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» у судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначено про розгляд справи у відсутність представника товариства, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і ухвалити заочне рішення, направивши за місцем реєстрації відповідача копію рішення суду для відома. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено, що 19 листопада 2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було підписано заяву-договір про надання споживчого кредиту № 2541090-409,загальна сума кредиту 21380,00 грн., комісія 6,9%, що складає 1380 грн., сума кредиту без комісії 20000 грн., строк кредиту 24 місяці, проценти за користування кредитом 0,01%, комісія за обслуговування кредиту - 6,9% щомісячно. Досліджено інформаційне повідомлення, графік платежів з обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, паспорт споживчого кредиту за продуктом «Зручна готівка максимум», довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб, заяву-анкету на оформлення банківських продуктів, дозвіл на обробку персональних даних. 15 травня 2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №НІ/11/19-Ф, у відповідності до умов якого, АТ «ТАСКОМБАНК» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі прав вимог, що підтверджується також актом прийому-передачі реєстру прав вимоги за вищевказаним договором факторингу та копією платіжної інструкції № 21312 від 15 травня 2024 року. Відповідно до реєстру прав вимог до договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 45954,72 грн., з яких: 19398,71 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту, 2.05 грн. загальна заборгованість по відсоткам та 26553,96 грн. загальна заборгованість по комісії. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме 15.05.2024 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором у розмірі 45954,72 грн., що підтверджується долученим до матеріалів справи розрахунком заборгованості, який суд вважає правильним, протилежне відповідачем не доведено. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно вимог ст. ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються. Як вбачається з п. 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). В силу вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст.\~ст.\~610,\~611\~ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язанння (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом.\~\~ Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України). Разом з тим, відповідно до ст. ст. 512, 514, 516 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою шляхом передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди на то боржника. На підставі ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. На підставі договору факторингу АТ «ТАСКОМБАК» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб-боржників, перелік яких, підстави виникнення права грошової вимоги та її сума сформовані в Реєстрі прав вимог, зокрема, й до [PERSON] АТ «ТАСКОМБАНК» й ТОВ «ФК «ЄАПБ» відповідно до правовстановлюючих документів зареєстровані та належать до фінансових установ, окрім того ТОВ «ФК «ЄАПБ», як фактор, у відповідності до законодавства має право здійснювати операції з факторингу. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Станом на момент розгляду даної справи, відповідачами не надані належні, допустимі, достовірні докази у розумінні ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України щодо належного виконання зобов`язань з повернення заборгованості за основним боргом та процентів за користування кредитом. Аналізуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved