Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №06.02.2025-100000240 від 06.02.2025 у сумі 18\~238,16 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 2\~422,40 грн. У обґрунтування\~вимог позивач\~зазначив,\~що 06.02.2025\~між ТОВ\~«Споживчий Центр»\~та [PERSON] \~було укладено\~договір №06.02.2025-100000240,відповідно до якого останньому було надано кредит у сумі 7\~000,00 грн., строком на 140 днів до 25.06.2025. Відповідач належним чином свої зобов`язання не виконує, в результаті чого розмір заборгованості, який позивач просить стягнути з відповідача, станом на 01.09.2025 становить 18\~238,16 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 7\~000,00 грн., проценти 7\~840,00 грн., комісія за надання кредиту 248,16 грн., неустойка 3\~150,00 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 23 жовтня 2025 року, яке відкладено на 11 листопада 2025 року за клопотанням відповідача. Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві зазначає про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив щодо їх задоволення, зазначив, що указаний договір з ТОВ «Споживчий Центр» не укладав. Заслухавши думку відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке. Судом встановлено, що 06.02.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №06.02.2025-100000240 шляхом підписання заявки до пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), що є невід`ємною частиною даного договору. Згідно п. 3.1. Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. У п. 3.2. Оферти встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 3.3. Оферти кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту, сума кредиту, строк, на який надається кредит, проценти за користування кредитом (проценти), графік платежів встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. Відповідно до п. 4.1 Оферти кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок споживача [NUMBER] . Відповідно до заявки №06.02.2025-100000240 кредитором надано позичальнику кредит у сумі 7\~000,00 грн. строком на 140 днів, дата повернення кредиту 25.06.2025. Згідно п. 6 заявки процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Згідно пункту 7 заявки комісія, пов`язана з наданням кредиту 20% від суми кредиту та дорівнює 1\~400,00 грн. Розраховується шляхом множення суми кредиту на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Умовами пункту 10 Договору передбачено денну процентну ставку за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, що виражена у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0,87% = (8\~559,14/7\~000,00)/140*100%. У пункті 12 заявки міститься графік платежів, у якому відображено розміри та дати внесення чергових платежів. Згідно п. 14 заявки орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом 7\~910,04%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 15\~559,14 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 8\~559,14 грн. Пунктом 15 заявки визначено розмір неустойки 70,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Відповіддю позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №06.02.2025-100000240 підтверджені умови надання кредиту на умовах, зазначених у заявці. Як вбачається з відповіді ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №100-2208 від 22.08.2025 на картку [NUMBER] , яка зазначена [PERSON] у заявці, 06.02.2025 о 08:02:18 здійснено переказ на суму 7\~000,00 грн., призначення платежу: «видача за договором №06.02.2025-100000240». Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №06.02.2025-100000240 від 06.02.2025 заборгованість [PERSON] складає 18\~238,16 грн., з яких 7\~000,00 грн. основний борг, 7\~840,00 грн. проценти за період з 06.02.2025 по 25.06.2025, 248,16 грн. комісія за надання кредиту; 3\~150,00 грн. неустойка. Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627\~ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Статтею 1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач отримав кредитні кошти у сумі 7\~000,00 грн., однак в добровільному порядку у повному обсязі не повернув, згідно довідки-розрахунку заборгованість за сумою основного боргу складає 7\~000,00 грн., а отже указана сума підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий Центр». Як вбачається з довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №06.02.2025-100000240 від 06.02.2025, заборгованість відповідача по відсоткам за користування кредитом, нарахована за період з 06.02.2025 по 25.06.2025, складає 7\~840,00 грн. Указана сума розрахована згідно умов нарахування відсотків, зазначених у п. 6 заявки кредитного договору, а отже обґрунтовано підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позивачем заявлено вимогу про стягнення комісії за надання кредиту у сумі 248,16 грн. Розглядаючи указану вимогу, суд зазначає наступне. Як було встановлено судом, умовами кредитного договору визначено сплату комісії, пов`язану з наданням кредиту, у розмірі 20% від суми кредиту, що становить 1\~400,00 грн. Розраховується шляхом множення суми кредиту на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10 січня 2024 року, справа № 727/5461/23, провадження № 61-17096св23. Судом установлено, що умовами кредитного договору №06.02.2025-100000240 від 05.02.2025 визначено сплату комісії, пов`язану з наданням кредиту, у розмірі 20% від суми кредиту, що становить 1\~400,00 грн. (п. 7 Заявки). Хоча в кредитному договорі зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та, за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), однак позивачем не надано доказів отримання відповідачем указаних послуг. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ТОВ «Споживчий Центр» не надав доказів надання таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за надання кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням викладеного, позовна вимога про стягнення комісії за надання кредиту в сумі 248,16 грн. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Що стосується вимоги позивача про стягнення заборгованості за неустойкою у сумі 3\~150,00 грн., суд зазначає таке. Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, та діє на день розгляду справи. Згідно п. 18 Прикінцевих та\~Перехідних положень\~ЦК України\~уперіод дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Ураховуючи те, що на момент укладення договору та розгляду цієї справи згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на території України діє воєнний стан, на підставі п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України позивач не мав права нараховувати відповідачу пеню, отже заборгованість за неустойкою у сумі 3\~150,00 грн. необґрунтована, а тому вимога щодо її стягнення задоволенню не підлягає. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, ураховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті у повному обсязі, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №06.02.2025-100000240 від 06.02.2025 у сумі 14\~840,00 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу 7\~000,00 грн., заборгованості за відсотками 7\~840,00 грн. У решті позовних вимог слід відмовити. Доводи відповідача про те, що він не укладав указаний кредитний договір, спростовуються матеріалами справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом задоволено позовні вимоги у сумі 14\~840,00 грн., що становить 81,37% від заявленої позовної вимоги, а отже з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 1\~971,11 грн.

Outcome: partial