Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Представник АТ «ПУМБ» звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 березня 2019 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2001275939701, на підставі якого відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 3\~000 грн., який пізніше було збільшено до 50 000 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк і його заборгованість перед позивачем станом на 09 вересня 2024 року складає 76\~763,55 грн., з яких: 46\~480,42 грн. заборгованість за кредитом; 30\~283,13 грн. заборгованість за процентами. На підставі викладеного, представник позивача звернулась з цією позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на користь АТ «ПУМБ» заборгованість в розмірі 76 763,55 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2\~422,40 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровськавід 24 грудня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представником відповідача [PERSON] в системі «Електронний суд» було сформовано відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування зазначила, що в матеріалах справи вбачається копія заяви № 2001275939701, яку надав позивач, як доказ здійснення правочину, укладання договору із відповідачем, вивчивши яку більш детально у відповідача виникли сумніви щодо дійсності його особистого підпису, і відповідач вважає підпис, що зазначений у договорі під його іменем таким, що йому не належить, про що додає клопотання про проведення почеркознавчої експертизи. Вказує на те, що в заяві вбачається графа підпису головного бухгалтера (в частині присвоєння особистого рахунку), яка нею не підписана, а в матеріалах справи відсутній витяг з книги реєстрації відкритих рахунків, і тільки цей документ може підтвердити реальність факту відкриття особового рахунку відповідачу. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують право [PERSON] надавати послугу з відкриття рахунків та документи, що підтверджують повноваження іншої особи, чиє прізвище зазначено нечітко у графі керівника. Надана позивачем виписка з особового рахунку [NUMBER] не містить підпису і першою банківською операцією [INFO] було здійснення операції з видачі готівки, але не зрозуміло чи то кредитні кошти, чи надав їх банк, та кому належить особовий рахунок відправника, а в матеріалах справи не містяться первинні бухгалтерські документи. 22 січня 2025 року ухвалами Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про поновлення пропущених строків надання відзиву з підстав його не пропущення, а також задоволено клопотання представника відповідача про витребування у АТ «ПУМБ» оригіналів документів. Ухвалами Новокодацького районного суду міста Дніпра від 21 липня 2025 року було здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у розгляд справи за правилами загального позовного провадження для розгляду справи по суті з призначенням підготовчого судового засідання, а також задоволено клопотання представника відповідача Протопоп Ю.А. про призначення почеркознавчої експертизи у цивільній справі, у зв`язку з чим зупинено провадження до закінчення експертизи. 28 серпня 2025 року ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра поновлено провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 04 вересня 2025 року визнано обов`язковою явку відповідача [PERSON] та відкладено підготовче судове засідання. 28 жовтня 2025 року ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра закрито підготовче провадження у цивільній справі з призначенням справи до судового розгляду по суті. Представник позивача у позовній заяві просила суд розглядати справу за відсутності їх представника, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] та його представники [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, однак про причини неявки в суд не повідомили та не надали клопотання про відкладення розгляду справи або розгляд справи за їх відсутності. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів. Суд, враховуючи ту обставину, що як відповідачу, так і його представникам, були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань і доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне судове рішення. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, та виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що укладення договору кредитування між АТ «ПУМБ» та [PERSON] підтверджується копією заяви відповідача №2001275939701 від 24 березня 2019 року про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до вказаної заяви, клієнт, підписанням цієї заяви беззастережно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (т. 1 а. с. 8). Згідно з наявних у вищевказаній заяві умов договору, відповідачу відкривається поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях та надається кредитна картка, а також встановлюється початковий кредитний ліміт в сумі 3\~000 грн. Матеріали справи також містять паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умову кредитування та інформацію щодо реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту і порядок його повернення, який підписано [PERSON] 24 вересня 2019 року (т. 1 а. с. 9). Відповідно до п. 2.1.1 розділу І частини 2 публічної пропозиції АТ «ПУМБ» договір визначає умови та порядок здійснення банком комплексного банківського обслуговування клієнта, регулює відносини сторін при наданні клієнту послуг банку з відкриття та обслуговування карткових рахунків, випуску карток, надання споживчого кредиту, овердрафту, кредитної лінії, використання системи «Інтернет-банкінг», сервісу «SMS-банкінг», послуги залучення коштів у вклад, надання у користування індивідуального банківського сейфу і персонального обслуговування. Згідно з п. 2.2.1., п. 2.2.2. частини 2 розділу І публічної пропозиції АТ «ПУМБ» договір вважається укладеним, а умови публічної пропозиції акцептованими клієнтом з моменту оформлення заяви на приєднання до договору за умови подання клієнтом документів і відомостей, необхідних для з`ясування його особи, суті діяльності та фінансового стану, перелік яких визначається відповідно до вимог чинного законодавства України, якщо інший порядок не встановлений будь-якими іншими умовами договору. Дата набрання чинності договору визначається заявою на приєднання до договору, якщо інше не передбачено умовами договору та/або заявою на приєднання до договору та/або заявою про приєднання до договору. Пунктом 2.2.5. частини 2 розділу І публічної пропозиції АТ «ПУМБ» визначено, що підписанням заяви на приєднання до договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з повним текстом договору (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору. Відповідно до п. 2.4.1 частини 2 розділу І публічної пропозиції АТ «ПУМБ» договір діє протягом невизначеного строку і може бути розірваний за ініціативою банку або за ініціативою клієнта у випадках закриття всіх карткових рахунків та інших рахунків, відкритих за цим договором, та/ або відмови від усіх послуг банку. Факт встановлення відповідачу 24 березня 2019 року кредитного ліміту в сумі 3\~000 грн., який був неодноразово збільшений, останній раз 03 березня 2022 року до 50 000 грн., підтверджується наданою АТ «ПУМБ» довідкою про збільшення кредитного ліміту за договором № 2001275939701 від 24 березня 2019 року (т. 1 а. с. 43). Як вбачається з наявної у матеріалах справи виписки по рахунку № [NUMBER] за період з 24 березня 2019 року по 09 вересня 2024 року відповідач користувався наданими йому кредитними коштами протягом зазначеного періоду (т. 1 а. с. 154-171). В матеріалах справи також наявна письмова вимога (повідомлення) за вих. №KHO-44.2.2/555 від 09 вересня 2024 року, в якій зазначено про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором станом на 09 вересня 2024 року у розмірі 76\~763,55 грн. протягом тридцяти днів з моменту отримання цього листа, та попереджено, що у разі невиконання зазначеної вище вимоги, банк застосовує заходи примусового стягнення кредитної заборгованості, яку було направлено на адресу відповідача зазначену ним в анкеті на отримання кредиту (т. 1 а. с. 38-42). З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості вбачається, що у [PERSON] за кредитним договором №2001275939701 від 24 березня 2019 року станом на 09 вересня 2024 року включно виникла заборгованість перед АТ «ПУМБ» у загальному розмірі 76\~763,55 грн., з яких 46\~480,42 грн. заборгованість за сумою кредиту; 30\~283,13 грн. заборгованість за відсотками (т. 1 а. с. 44-51). Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частинами 1, 3 та 5 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно із ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Крім того, принцип змагальності сторін визначений законом і він передбачає, що кожна сторона повинна довести перед судом обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У кожної із сторін не має процесуальних переваг в доведенні своїх вимог і заперечень. Отже, після підписання відповідачем заяви №2001275939701 від 24 березня 2019 року у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання відкрити поточний рахунок і встановити кредитний ліміт відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати пов`язані з цим послуги банку та повернути кредит. Тобто, на підставі укладеного кредитного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, яким користувався на власний розсуд, за користування якими повинен був сплачувати регулярні платежі та відповідні проценти, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Зі змісту виписки про рух коштів по картці також судом встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами, періодично здійснював погашення заборгованості. Таким чином судом встановлено, що між позивачем і відповідачем був укладений кредитний договір, погоджено всі його істотні умови. Вказаний договір раніше не оспорювався відповідачем та не визнавався судом недійсним. Крім того, однією з підстав незгоди відповідача з позовними вимогами було те, що відповідач вважає підпис, що зазначений у договорі під його іменем таким, що йому не належить, у зв`язку з чим, ним було заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи та ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 21 липня 2025 року було задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про призначення почеркознавчої експертизи у цивільній справі, також на підставі ухвали Новокодацького районного суду міста Дніпра від 04 вересня 2025 року явку відповідача визнано обов`язковою для можливості надання експерту додаткових матеріалів для проведення експертизи, але до суду відповідач так і не з`явився, що є свідченням його самоусунення від проведення експертизи, а тому в цій частині доводи відповідача є недоведеними. Також судом встановлено, що АТ «ПУМБ» у повному обсязі виконало прийняті на себе зобов`язання, надававши кредиті ресурси відповідачу в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд звертає увагу на те, що належними доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаної норми закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. У постанові Верховного Суду від 23 березня 2023 року у справі №910/3105/21 зазначено, що виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Виписки по особовому рахунку (картковому рахунку) можуть бути належним доказом заборгованості щодо тіла кредиту за кредитним договором, який суду необхідно оцінити відповідно до вимог процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору (постанова Верховного Суду від 04 вересня 2024 року в справі №426/4264/19). Стороною відповідача не було спростовано фактичне користування кредитними коштами, оформлення додаткових кредитних продуктів, що слідує з виписки про рух коштів за рахунком, яка міститься в матеріалах справи, і яка є належним доказом щодо заборгованості відповідача за кредитом, що відповідає пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року №75, та узгоджується з правовою позицією, висловленою у постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував існуючу заборгованість. В свою чергу, поповнення кредитного рахунку, які здійснювались відповідачем, свідчать про те, що він усвідомлював, що винен банку грошові кошти, які використовував з кредитного ліміту, а отже повною мірою розумів наслідки та був ознайомлений з умовами використання наданих йому кредитних коштів. Отже, існування заборгованості у відповідача за кредитним договором №2001275939701 від 24 березня 2019 року в загальному розмірі 76\~763,55 грн., з яких: 46\~480,42 грн. заборгованість за кредитом; 30\~283,13 грн. заборгованість за процентами, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач, всупереч положенням ст. 81 ЦПК України, також не надав суду жодних доказів чи власного розрахунку заборгованості, які б спростовували факт існування заборгованості у заявленому позивачем розмірі чи її розмір. Тобто, суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості та вважає його достовірним, оскільки доказів виконання відповідачем боргових зобов`язань перед позивачем суду не надано, а також відповідачем не спростовано у встановленому законом порядку вищезазначений розрахунок. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному, безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, та враховуючи те, що судом встановлено факти укладення між АТ «ПУМБ» і відповідачем [PERSON] кредитного договору №2001275939701 від 24 березня 2019 року, отримання відповідачем коштів за його умовами, а також беручи до уваги факт непогашення відповідачем заборгованості за вказаним у справі договором у повному обсязі, суд дійшов висновку, що відповідач порушив умови кредитного договору, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2\~422,40 грн.

Outcome: approved