Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивуючи тим, що 30 липня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №693050208 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 2CG4G97Z, зокрема, 30.07.2019 року відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно - телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Відразу після вчинених дій відповідача, 30.07.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти в сумі 9720,00 грн на його банківську карту № [NUMBER] хх-хххх-2807, що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Таким чином, кредитодавець ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі. 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого продовжено рядом додаткових угод до 31.12.2024 року. 05 листопада 2019 року відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №51 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 26287,60 грн. 05 серпня 2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, строк дії якого закінчується 24.12.2024 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023 року до договору факторингу №05/0820-01 від 31.08.2023 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 25150,30 грн. 04.06.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 32671,40 грн. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором №693050208 від 30.07.2019 року становить 32671,40 грн., з яких 9720,00 грн. заборгованість по кредиту, 15430,30 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 7521,10 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у вказаному розмірі, а також понесені судові витрати. Відповідач своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, будь-яких клопотань чи заяв не надав. У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Зважаючи на\~те,\~що справа\~розглядається за\~правилами спрощеного\~позовного провадження\~без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що 30 липня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали кредитний договір № 693050208 у формі електронного документа з використанням електронного підпису (а.с.30-31). Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора 2CG4G97Z. Із наданої позивачем довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.14), Порядку дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору (а.с.15-20) та алгоритму дій ТОВ «Манівео швидка Фінансова допомога» стосовно укладення кредитних договорів (а.с.12-13) встановлено, що відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.22-25) в редакції, яка діє з 06.05.2019, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку на отримання грошових кошів в кредит від 30.07.2019 року, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання (а.с.21). З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що відповідач ознайомився з Правилами надання грошових коштів у кредит, оскільки подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Отже, заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Предметом укладеного кредитного договору є зобов`язання кредитодавця надати позичальникові кредит на суму 9720,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику (п.1.1. договору). Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальник використовує електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис (п.4.4 кредитного договору). Згідно з п.1.1 договору кредитодавець надає кредит за договором в сумі 9720,00 грн. одразу після укладення договору. У п.1.3, 1.4 договору зазначено, що кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів, з нарахуванням відсотків 0,76% за кожний день користування кредитом. Відповідно до платіжного доручення від 30.07.2019 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу кредитні кошти в сумі 9720,00 грн., призначення платежу: переказ коштів згідно договору №693050208 від 30.07.2019 року [PERSON] для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer (а.с.86). За змістом довідки АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до договору №8662 від 27.06.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та АТ КБ «ПриватБанк» за дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було здійснено успішні платежі через платіжний сервіс LiqPay ПриватБанка, зокрема на карту клієнта № [NUMBER] в сумі 9720,00 грн. 30.07.2019 року (а.с.116-118). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором №693050208 від 30.07.2019 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором за період з 30.07.2019 року по 05.11.2019 року, станом на 05.11.2019 року, становить 26372,60 грн., з яких: 9720,00 грн. - тіло кредиту; 16567,60 грн. проценти (а.с.40-41). 28.11.2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (фактор) уклали договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого згідно п.8.2 закінчується 28.11.2019 року (а.с.66-71). 28.11.2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року (а.с.71). 31.12.2020 між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, якою текст договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, строк дії договору продовжено до 31.12.2021 року (а.с.72-75). 31.12.2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, якою строк дії договору продовжено до 31.12.2022 року (а.с.76). 31.12.2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, якою строк дії договору продовжено до 31.12.2023 року (а.с.77). 31.12.2023 товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, якою строк дії договору продовжено до 31.12.2024 року (а.с.78). Предметом договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги (п. 2.1 договору). Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2. визначено, що Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги. В той же час, відповідно до п.1.5. Договору факторингу встановлено, що Реєстр прав вимоги - означає перелік Прав вимоги до Боржників, що відступається за Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку №1 до Договору. Пунктом 4.1. встановлено, що право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Додаток №1 (а.с.40 зв.). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №51 від 05.11.2019 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» отримало право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №693050208 від 30.07.2019 року на загальну суму 26287,60 грн., з яких: 9720,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 16567,60 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 64-65). Відповідно до розрахунку заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» заборгованість [PERSON] за кредитним договором за період з 05.11.2019 року по 31.08.2023 рок, станом на 31.08.2023 року, становить 25150,30 грн., з яких: 9720,00 грн. - тіло кредиту; 15430,30 грн. проценти (а.с.39). 05 серпня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01 (а.с.57-62). Предметом даного договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку (п.4.1 договору). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023 року до Договору факторингу №05/0820-01 від 31.08.2023 року від товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №693050208 від 30.07.2019 року на загальну суму 25150,30 грн., з яких: 9720,00 грн. - тіло кредиту; 15430,30 грн. проценти (а.с. 55-56). 06 березня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» та товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №693050208\~від 30.07.2019\~року (а.с.49-54). За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані Зазначені в Реєстрі Боржників (п.1.1 договору). Відповідно до п.1.2 договору перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників та Витягу з реєстру боржників від 04.06.2025 року за договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №693050208 від 30.07.2019 року на загальну суму 25150,30 грн., з яких: 9720,00 грн. - тіло кредиту; 15430,30 грн. заборгованість по відсоткам; 7521,10 грн. пеня та штрафи (а.с. 47-48). Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №693050208\~від 30.07.2019\~року за період з 04.06.2025 - 25.06.2025, здійсненої Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», загальна сума заборгованості становить 32671,40 грн., з яких: 9720,00 грн. - тіло кредиту; 15430,30 грн. заборгованість по відсоткам; 7521,10 грн. пеня та штрафи (а.с.38). Вищевикладені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному зв`язку регулюються наступними вимогами закону. Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Відповідно до ч.1, 2 ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ст.3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Частиною 12 ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). З матеріалів справи слідує, що було укладено кредитний договір в електронному вигляді, яким передбачено передачу коштів в безготівковій формі шляхом їх зарахування на платіжну картку позичальника. Отже, підписавши угоду одноразовим електронним ідентифікатором [PERSON] добровільно погодився у письмовому вигляді на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання та відсотки за користування кредитом. Частиною 1 статті 1077\~ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, враховуючи, що позивач ТОВ ««Юніт Капітал»» є новим кредитором за кредитним договором №693050208 від 30.07.2019 року, відтак, у нього виникло право вимоги до відповідача. Відповідно до статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Відповідач, не скористався своїм правом, передбаченим статтею 191 ЦПК України, та не надав відзив на позовну заяву із його доводами та доказами, на підтвердження своїх заперечень проти позову, у якому міг викласти заперечення щодо факту укладення договору, отримання коштів чи розміру заборгованості. При цьому договір та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не виконується зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів за користування кредитом. Будь-яких доказів на спростування заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов договору. Доказів, які б підвереджували неправомірність вимог позивача, суду також не надано. Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача перед позивачем становить 32671,40 грн., з яких: 9720,00 грн. - тіло кредиту; 15430,30 грн. заборгованість по відсоткам; 7521,10 грн. пеня та штрафи. Щодо вимоги про стягнення з відповідача неустойки (штраф, пеня) в загальному розмірі 7521,10 грн., то суд зазначає наступне. Відповідно до п.15 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; та від 22.07.2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 року до 31.08.2020 року в Україні запроваджено карантин, та введено в дію відповідні карантинні обмеження. В подальшому строк дії карантину неодноразово продовжувався. Відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 р. строком на 30 днів введений воєнний стан, який продовжено і до цього часу. Враховуючи матеріали справи, видно, що принаймні за станом на серпень 2020 року ані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ані ТОВ «Таліон плюс» не нараховувалася неустойка (пеня, штраф) за даним кредитним договором, і лише після отримання права вимоги за кредитним договором з відповідачем ТОВ «Онлайн фінанс» у не встановлений судом період часу після 05.08.2020 року донарахувало штрафні санкції [PERSON] . З огляду на вказані норми, позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) у період дії в Україні карантинних обмежень та воєнного стану, а тому позовні вимоги в частині стягнення неустойки (штрафу, пені) в загальному розмірі 7521,10 грн. задоволенню не підлягають. Таким чином, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» про стягнення з [PERSON] суми боргу за кредитним договором підлягають задоволенню частково. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Так, згідно ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України). Частиною 4 цієї статті встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що при розгляді справи позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» надавалась правнича допомога Адвокатським бюро «Тараненко і партнери». На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвокатом Тараненком А.І. подано до суду: копію договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 року (а.с.36-37), копію додаткової угоди до нього №25770556356 від 05.06.2025 року (а.с.35), копію акту прийому-передачі наданих послуг (а.с.34), копію свідоцтва адвоката про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.33), копію довіреності представництва ТОВ «Юніт Капітал» (а.с.32). Згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 року Адвокатське бюро надало ТОВ «Юніт Капітал» послуги: всього [PERSON] витрачено 6 год. на: складання позовної заяви 2 год (5000 грн); вивчення матеріалів справи 2 год (1000 грн); підготовка адвокатського запиту 1 год (500 грн); підготовка клопотання щодо отримання інформації 1 год (500 грн). Аналізуючи докази, надані стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, зважаючи на відсутність заперечень з боку відповідача, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг та їхньої вартості, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правничу допомогу в сумі 7000 грн. є підтвердженими належними та допустимими доказами. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., сплачений при подачі позову до суду та документально підтверджений (а.с.107), та витрати на\~професійну правничу\~допомогу в\~розмірі 7000 грн. 00 коп., а всього 9422\~грн.\~40\~коп.,\~пропорційно до\~задоволеної частини\~позовних вимог,\~які задоволені\~у розмірі\~76,98%,\~що становить\~9422,40*76,98%= 7253,36 грн. Відповідно до\~ст.ст.\~3,\~512,\~514,\~525,\~526,\~530,\~610,\~612,\~629,\~1048-1049,\~1054,\~1077,\~1082 ЦК України,

Outcome: approved