Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 2788567 від 07.012022 року в розмірі 28215,55 грн, сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 7 січня 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2788567, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 5500 грн, а відповідач зобов?язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Товариство свої зобов?язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Відповідач свої зобов`язання не виконав - не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів та сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованіст за кредитним договором. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача становить 28215,55 грн: заборгованість за тілом кредиту - 5500 грн, заборгованість за відсотками 2271,55 грн. 10 серпгня 2023 року ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" уклали договір факторингу № ККЛУ-10082023, за умовами якого ТОВ "ФК "Кредит-капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ "Лінеура Україна", включно і до [PERSON] за кредитним договором № 2788567від 7 січня 2022 року. Ухвалою суду від 26 вересня 2025 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У клопотанні представник позивача просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час розгляду справи вважається повідомленим своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 01 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] укладений договір № 2788567 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, підписаний відповідачем електронним підписом АТ767 (далі - кредитний договір). Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ "Лінеура Україна". Відповідно до п.1.2 кредитного договору, на умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту( загальний розмір) складає 5500 грн. Згідно з п.1.3 кредитного договору, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Пунктом п.1.4 кредитного договору передбачена стандартна процентна ставка 1,99 % в день, яка застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору. В п.2.1 кредитного договору сторони погодили, що товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. Факт перерахування ТОВ "Лінеура Україна" кредитних коштів в сумі 5500 грн на картку [NUMBER] 7 січня 2022 року підтверджується довідкою ТОВ "Універсальні платіжні рішення" № 3229-0403 від 04 березня 2024 року. 10 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" укладений договір факторингу № ККЛУ-10082023, за умовами якого позивач набув права вимоги до, серед інших, боржника [PERSON] за кредитним договором № 2788567 від 7 січня 2022 року на загальну суму заборгованості 28215,55 грн. За розрахунком позивача заборгованість відповідача за спірним кредитним договором становить 28215,55грн та складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 5500 грн, заборгованості за процентами в сумі 22715,55 грн. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Докази повернення відповідачем кредиту та сплати процентів за користування кредитом в порядку та на умовах, передбачених спірним договором, у справі відсутні. Оскільки всупереч наведеним нормам закону та умовам спірного договору відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором у встановлені ним строки, позовні вимоги про стягнення заборгованості належить задовольнити. За правилами ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст.133 ЦПК України). За положеннями ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Враховуючи категорію та складність справи, ціну позову, сталу судову практику щодо розгляду подібних справ, обсяг наданих адвокатом послуг та

Outcome: partial