Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

25 липня 2025 року засобами електронного зв`язку до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. На обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 11 травня 2019 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №\~0168-9305 на умовах строковості, зворотності та платності, в особистому кабінеті, створеному в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. За умовами вищевказаного Договору позикодавець зобов`язався надати позичальнику кошти у розмірі 10\~000 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки у розмірі 2% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. 07 серпня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» було укладено договір №\~УКФ-070824-1 відповідно до якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» права вимоги за кредитним договором №\~0168-9305 від 11 травня 2019 року. Таким чином ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12\~036,32 грн, з яких: 9\~794 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 2\~242,32 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Усупереч умовам вказаного договору про надання грошових коштів у позику, відповідач не виконав покладених на нього боргових зобов`язань. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача [PERSON] суму заборгованості за Договором кредитним договором №\~0168-9305 від 11 травня 2019 року, яка становить 12\~036,32 грн. Крім того, позивач наполягає на розподілі судових витрат, у виді сплаченого судового збору у сумі - 2\~422,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 6\~000 грн. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 12 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду на 16 жовтня 2025 року, яке у подальшому, з підстав першої неявки відповідача, було відкладене на 17 листопада 2025 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 68, 69, 76). У прохальній частині позову вказав щодо можливості розгляду справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином засобами поштового зв`язку (а.с. 70, 77), а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 71, 78). Судова повістка, направлена на адресу місця проживання [PERSON] , зареєстрованого у встановленому законом порядку, повторно повернулася з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву на позовну заяву чи заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про місце, дату і час судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подавав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 11 травня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було підписано Кредитний договір №\~0168-9305 (а.с. 23-27) на умовах строковості, зворотності, платності. Візуальні форми послідовності дій клієнта, що розміщені в ІТС товариства, містять послідовність дій ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] , спрямованих на укладення кредитного договору (а.с. 28). Згідно п.1 Договору кредитодавець надає позичальникові кошти в кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Загальний розмір кредиту за договором становить 10\~000 грн (п. 3.2. Договору), строк кредиту 14 днів (п. 2 Договору), термін платежу 24 травня 2019 рік (п. 3.1 Договору), нараховані проценти - 2\~800 грн (п. 3.3 Договору), шо нараховуються протягом строку кредиту у розмірі 2% від суми кредиту за кожен день користування, річна відсоткова ставка складає 730% (п. 4 Договору), сукупна вартість кредиту складає 128% від суми кредиту, що становить 12\~800 грн, та включає в себе проценти за користування кредитом 28% від суми кредиту, що становить 2\~800 грн (п. 5 Договору). Згідно п. 8 Договору кредитний договір та правила надання грошових коштів у кредит складають єдиний договір та визначають істотні умови надання кредиту. Згідно п. 9 Договору позичальник має право пролонгувати Договір на умовах, в порядку та у спосіб, що визначені Правилами, на строк пролонгації процентна ставка складає 2% від суми кредиту за кожен день користування. Відповідно до п. 7 Правил надання грошових коштів у кредит, що є невід`ємною частиною Договору позичальник має право у будь-який момент пролонгувати Договір на такий самий строк на який Договір було первинно укладено (п. 7.1 Правил). Для використання права пролонгувати Договір позичальнику необхідно сплатити нараховані проценти та неустойку у разі наявності. Після отримання кредитодавцем відповідних коштів (відкладальна обставина) Договір вважається пролонгованим без вчинення будь-яких додаткових дій з боку Сторін (п. 7.2 Правил). Довідкою наданою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», підтверджується, що 11 травня 2019 року було успішно перераховано кошти [PERSON] за Кредитним договором №\~0168-9305 від 11 травня 2019 року у сумі 10\~000 грн (а.с. 12). У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання за вказаним Договором №\~0168-9305 виконало у повному обсязі надавши відповідачу обумовлений Договором кредит. Суд зважає, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Так, згідно із статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Таким чином, судом встановлено що, посилання на обставини укладення вищезазначеного Договору, відповідає у тому числі положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позивачем доведено, що відповідач [PERSON] ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції; надав відповідні дані для заповнення формуляра заяви (П.І.П, РНОКПП, місце проживання, телефон, дані паспорту та ін.) та шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором погодився із запропонованими умовами договору, підписавши їх. Факт підписання сторонами зазначеного Договору не спростований та не оспорюється. За таких обставин, судом встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виникли договірні відносини, оскільки між ними був укладений відповідний Кредитний договір. На переконання суду вказаний правочин є правомірним, адже в розумінні ст. 204 ЦК України його недійсність прямо законом не встановлена. Відомості щодо визнання даного Договору недійсним у суду відсутні, зустрічний позов стороною відповідача не заявлено. З метою підтвердження наявності у позивача в межах вищевказаного Договору кредитування відповідного права вимоги до позичальника - відповідача по справі [PERSON] , до матеріалів справи додано наступні документи. 07 серпня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» було укладено Договір факторингу №\~УКФ-070824-1, у відповідності до якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (Кредитор) відступив ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» (Новий кредитор), права вимоги, визначені в Реєстрі Боржників (а.с. 14-18). Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №\~ УКФ-070824-1 від 07 серпня 2024 року, позивач набув право грошової вимоги до відповідача [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) за Кредитним договором №\~0168-9305 у сумі 12\~036,32 грн, з яких: 9\~794 грн заборгованість за основною сумою боргу, 2\~242,32 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 33, 34). За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою у випадку, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку щодо набуття позивачем ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» права грошової вимоги до [PERSON] , за Кредитним договором №\~0168-9305 від 11 травня 2019 року. Згідно довідки про розмір простроченої заборгованості за Кредитним договором №\~0168-9305 від 11 травня 2019 року виданої ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» вбачається, що донарахування суми заборгованості не здійснювалось і станом на 14 липня 2025 року заборгованість за вказаним договором становить 12\~036,32 грн, з яких: 9\~794 грн заборгованість за основною сумою боргу, 2\~242,32 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 11). Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин, оскільки відповідач допустив порушення зобов`язань, встановлених договорами, доказів своєчасного, належного та повного виконання кредитного договору не надав, що має наслідком наявність заборгованості та підстав для їх стягнення у примусовому порядку. При цьому суд зважає, що відповідачем розрахунки заборгованості за сумою тіла кредитів нарахованими відсотками та комісіями не спростований, відомостей щодо їх невідповідності розміру фактично отриманих коштів не наведено, а тому, беручи до уваги заявлені розрахунки (а.с. 35-56), які сприймаються судом як математично обґрунтовані, оскільки такі нараховані у порядку та строки обумовлені відповідними договорами, суд приходить до висновку щодо наявності у відповідача наступної заборгованості у розмірі 12\~036,32 грн. За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2\~422,40 грн (а.с. 1, 2), який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача. Що стосується заявлених вимог щодо розподілу судових витрат в частині наданої сторонам правничої допомоги, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 2 ст. 133 ЦПК України). Стороною позивача заявлена вимога про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 6\~000 грн. На підтвердження заявлених витрат надані: копія договору №\~07/24-НК про надання правничої допомоги від 02 липня 2024 року, укладеного між ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» з АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «ВЕРІТАС ЦЕНТР» (а.с. 13); додаткових угод до договору №\~07/24-НК: №\~4 від 14 серпня 2024 року (а.с. 19); №\~17 від 03 квітня 2025 року (а.с. 20); №\~19 від 16 квітня 2025 року (а.с. 21); звіт про виконану роботу від 23 липня 2025 року відповідно до Договору про надання правничої допомоги №\~07/24-НК від 02 липня 2024 року (а.с. 21); платіжна інструкція №\~22076 від 22 липня 2025 року на суму 6\~000 грн сплаченого на користь АДВОКАТСЬКОГО ОБ`ЄДНАННЯ «ЛЕКС ВЕРІТАС» (а.с. 32). Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №\~755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020, згідно якого, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі №\~905/1795/18 та у справі №\~922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved