Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на частку квартири [ADDRESS] , загальною площею 38 кв.м., житловою площею 24,6 кв.м., номер об`єкта в РПВН: 37345198. Ухвалою від 05.06.2025 року позовну заяву [PERSON] судом прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. 01.07.2025 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області відповідачкою подано до суду зустрічний позов до [PERSON] про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування, в якій просить визначити частку\~померлого у\~праві спільної\~сумісної власності\~та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] частку квартири [ADDRESS] . 09.07.2025 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області [PERSON] подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить пункт 1 зустрічного позову про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності виключити, пункт 3 зустрічного позову викласти в наступній редакції - визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] частку квартири [ADDRESS] , судові витрати покласти на неї позивача за зустрічним позовом. Ухвалою Рівненського\~міського суду\~Рівненської області\~від 20.10.2025\~року \~прийнято зустрічну\~позовну заяву\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про\~визначення частки\~померлого у\~праві спільної\~сумісної власності\~та визнання\~права власності\~в порядку\~спадкування до\~спільного розгляду\~з первісним\~позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від від 20 жовтня 2025 року було закрито підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач-відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, представником адвокатом Пилипчук Л.М. подано через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 11.11.2025 року заяву, в якій позовні вимоги за первісним позовом підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити, проти задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] , з урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог не заперечує та просить розгляд справи проводити у її відсутність та у відсутність позивача-відповідача [PERSON] . Відповідачка-позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, представником адвокатом Гнатюком Ю.О. подано через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 11.11.2025 року заяву, в якій позовні вимоги за зустрічним позовом підтримує, просить їх задоволити, позовні вимоги за первісним позовом визнає в повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення тат просить розгляд справи проводити у його відсутність та у відсутність відповідачки-позивачки [PERSON] . Згідно ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьки сторін по справі - [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , з 12 липня 1964 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] є сином померлих [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , а відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним позовом [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) є донькою померлих [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , і є спадкоємцями першої черги за законом відповідно до\~ст. 1261 ЦК України. На підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Рівненської міської ради 20 серпня 2012 року, на підставі розпорядження міського голови № 798-р від 02.08.2012 року, зареєстрованого КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» 10.08.2012 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 37345198, [PERSON] на праві приватної власності належала квартира, ЖБК «Радуга» за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер та після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняли його син [PERSON] та донька - [PERSON] , та їх мати [PERSON] , яка померла [INFO] . Приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Мельничук М.С. було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] , по 1/3 частці вказаного майна [PERSON] та [PERSON] . Та була проведена реєстрація в Державному реєстрі речових прав на 1/6 частки квартири загальною площею 38, кв.м., житловою 24,6 кв.м. за адресою [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.02.2025 року та витягом з Державного реєстру речових прав № 412666801 від 11.02.2025 року. Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку спадкового майна не було видано, що вбачається з Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 11.02.2025 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Мельничук М.С. на спадкове майно, що лишилося після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . [INFO] померла мама [PERSON] та [PERSON] [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входять частки в квартирі [ADDRESS] . В установлений законом строк та спосіб [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину шляхом звернення до нотаріуса. 30 квітня 2025 року було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку вищезазначеної квартири, належної на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Рівненської міської ради 20 серпня 2012 року, на підставі розпорядження міського голови № 798-р від 02.08.2012 року, зареєстрованого КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» 10.08.2012 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 37345198, [PERSON] , чоловіку померлої спадкодавці, який помер [INFO] , спадкоємцем якого була дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.05.2025 року виданими приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Пуховою Неонілою Юріївною було відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на (кожному) частку квартири [ADDRESS] з тих підстав, що Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Зокрема, до складу спадкового майна входить нерухоме майно, яке було набуте подружжям за час перебування у шлюбі, яке відповідно до ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до п. 1.1. глави 11 Порядку у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку у спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з подальшим повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видане на половину спільного майна. Однак, [PERSON] , дружина померлого [PERSON] , заяву про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя не подала та даний документ не отримала. А тому, документи, які підтверджують право власності [PERSON] на частку квартири [ADDRESS] та необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину відсутні. У разі відсутності документів, які посвідчують право власності померлого на нерухоме майно, питання у справі спадкування вирішується лише в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).\~\~Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.\~\~Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.\~\~ Згідно із ч. 1\~ст. 368 ЦК України\~спільна власності двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.1\~ст. 369 ЦК). Відповідно до ч. 1 та ч. 2\~ст. 372 ЦК України\~майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і\~стаття 370 ЦК України\~щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Статтею 60 СК України закріплено, що \~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми\~ст. 60 СК України\~свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Відповідно до вимог ч. 3 ст.\~368\~ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 384 ЦК\~України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, с його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Квартира ЖБК «Радуга» за адресою: [ADDRESS] була повністю викуплена, про що свідчить видача свідоцтва про право власності на майно, при цьому таке майно було набуте за період шлюбу [PERSON] та [PERSON] . У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» судам роз`яснено, що при розгляді спорів про поділ квартири між подружжям, яке розлучилося, слід керуватися статтею 146 ЖК України, статтею 15 Закону України «Про власність», пунктом 43 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу і чинним законодавством про шлюб та сім`ю України (статті 22, 24, 28, 29 КпШС України), враховуючи зокрема таке: пай, внесений подружжям в житлово-будівельний кооператив у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах. Таким чином, при внесенні паю в житлово-будівельний кооператив за рахунок коштів подружжя, паєнагромадження, а після повного внесення паю - квартира є спільною сумісною власністю подружжя, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08 липня 2019 року у справі № 205/2696/15-ц, від 28 січня 2021 року у справі № 487/4884/18, від 09 червня 2021 року у справі № 462/1971/17, від 02 листопада 2023 року у справі № 343/79/22 та від 13 грудня 2023 року у справі № 161/10959/21. Отже, квартира належала померлому [PERSON] та його померлій [INFO] дружині [PERSON] на праві спільної сумісної власності. А тому з огляду на вищезазначені норми законодавства та рівність часток частки квартири за адресою: [ADDRESS] належало [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до положень ст.ст.\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1226 ЦК України\~частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті з життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 5 ст.\~1268\~ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом\~статті 392 ЦК України\~право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності. Аналогічного за змістом правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження№ 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 61-11210св19 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18); від 16 червня 2021року у справі № 570/997/19 (провадження № 61-16257св20). Верховний Суд у зазначених постановах звернув увагу, що позивачі не позбавлені права на захист своїх порушених прав шляхом подання позову про визнання за кожним з них права власності у порядку спадкування на належну спадкодавцю частку у праві спільної власності. Таким чином, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, первісний позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] підлягають до задоволення. Представник відповідачки-позивачки [PERSON] адвокат Гнатюк Ю.О. в п. 5 прохальної частини заяви про зменшення позовних вимог від 09.07.2025 року просить повернути [PERSON] сплачений судовий збір за зустрічним позовом за позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 1\~211,20 гривень. Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст.\~6\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання щодо повернення суми судового збору вирішується відповідно до статті 7 цього Закону. Згідно п. 1 ч. 1 ст.\~7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що [PERSON] зменшила позовні вимоги за зустрічним позовом, а тому наявні правові підстави для повернення [PERSON] судовий збір в розмірі 1\~211,20 грн.

Outcome: approved