Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 14 серпня 2025 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН" (далі - ТОВ "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН") до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 9 152,10 грн за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1256152 від 18.11.2020. Вимоги позову мотивовано тим, що 18.11.2020 [PERSON] було укладено договір № 1256152 про надання коштів на умовах споживчого кредиту із ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" (далі - ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА") в електронному вигляді шляхом підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який був надісланий на його номер мобільного телефону. За умовами укладеного договору ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" зобов`язалося надати клієнту грошові кошти у сумі 5 900 грн в кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" виконало свої зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти у визначеному умовами договору розмірі, шляхом зарахування на його банківську картку № [NUMBER] . Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, суму наданого кредиту і нарахованих процентів за строк користування кредитом в повному обсязі не повернув, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 07.09.2021 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "ФК "СІТІ ФІНАНС ГРУП" було укладено договір факторингу № 1-07092021, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив ТОВ "ФК "СІТІ ФІНАНС ГРУП" за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, у тому числі за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1256152 від 18.11.2020, укладеним з [PERSON] 07.09.2021 ТОВ "ФК "СІТІ ФІНАНС ГРУП", як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 2-07/09/2021, відступив право вимоги за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1256152 від 18.11.2020 ТОВ "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН", у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача. Вказує, що у зв`язку із порушенням зобов`язань заборгованість за кредитним договором станом на 12.06.2025 становить 9 152,10 гривень, що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту - 5 893 грн та простроченої заборгованості за процентами - 3 259,10 грн. 01.10.2025 через електронний кабінет в системі "Електронний суд" представник позивача подав заяву про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10 500,00 грн (а.с. 47-49). У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Позовна заява містить його клопотання про розгляд справи за його відсутності, де він також зазначив, що проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце його проведення повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання, а також викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 27.08.2025 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 12.11.2025 у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 18.11.2020 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" і [PERSON] укладено договір № 1256152 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Сторони узгодили тип кредиту, суму, процентну ставку та строк кредитування. За умовами договору відповідачу було зараховано на його банківську карту № [NUMBER] грошові кошти в сумі 5 900 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою у розмірі 1,9% від суми кредиту за кожен день користування. На підставі зазначених умов сторонами договору було складено графік платежів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором Х419 відповідач підтвердив, що він ознайомився з умовами кредитного договору, погодився з ними та прийняв пропозицію укласти кредитний договір (а.с. 8-11, 12). Аналогічні умови були визначені і в паспорті споживчого кредиту (а.с. 13-14). За даним паспорту кредиту та довідки про ідентифікацію ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" встановлено, що договір № 1256152 про надання коштів на умовах споживчого кредиту був підписаний відповідачем [PERSON] 18.11.2020 о 22:09:52 електронним підписом - одноразовим ідентифікатором Х419, який був відправлений йому на номер телефону [NUMBER] (а.с. 13-14, 15). Вказані обставини свідчать про дотримання письмової форми правочину та укладення кредитного договору, відповідно до якого відповідач отримала кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у погодженому сторонами розмірі. За даними сервісу онлайн платежів iPay.ua (вих. № 2643_250715122634 від 15.07.2025) 18.11.2020 о 22:12:03 год на карту [NUMBER] , було здійснено зарахування 5 900 грн номер транзакції в системі iPay.ua - 72853819 (а.с. 16). Отже, ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав своєчасно і в повному обсязі. 07.09.2021 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "ФК "СІТІ ФІНАНС ГРУП" було укладено договір факторингу № 1-07092021, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив ТОВ "ФК "СІТІ ФІНАНС ГРУП" за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, у тому числі за договором № 1256152 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, укладеним з [PERSON] (а.с. 17-22). 07.09.2021 ТОВ "ФК "СІТІ ФІНАНС ГРУП", як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 2-07/09/2021, відступив ТОВ "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН" право грошової вимоги до боржників, зокрема за договором № 1256152 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача (а.с. 23-24). З витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 2-07/09/2021 від 07.09.2021 убачається, що право вимоги до [PERSON] за договором № 1256152 про надання коштів на умовах споживчого кредиту на суму боргу 9 152,10 гривень, що складається із заборгованості за тілом кредиту - 5 893 грн та заборгованості за процентами - 3 259,10 грн, перейшло від "ФК "СІТІ ФІНАНС ГРУП" до ТОВ "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН" (а.с. 25). Відповідно до виписки з особового рахунку, наданого позивачем, сума заборгованості [PERSON] за договором № 1256152 про надання коштів на умовах споживчого кредиту становить 9 152,10 грн, з яких 5 893 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3 259,10 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 29). На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" (далі - Закону) такі електронні правочини, а також електронні правочини, щодо яких сторони домовилися про підписання, мають бути підписані за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Мотиви суду. В судовому засіданні було встановлено, що між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" і [PERSON] виникли кредитні правовідносини на підставі договору № 1256152 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18.11.2020. Зазначеним договором були визначені його предмет, розмір, строки та умови повернення кредиту, розміри плати за користування кредитними коштами та інші умови правовідношення, тобто визначені всі істотні умови договору. Спір стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитними коштами. Договір був підписаний відповідачем 18.11.2020 о 22:09:52 год електронним підписом - одноразовим ідентифікатором Х419. Відповідно до умов договору сторони визначили, що кредит надається позичальнику безготівково у загальному розмірі 5 900 грн шляхом зарахування на його банківську карту № [NUMBER] , номер якої зазначено у п. 2.1 кредитного договору. Факт отримання відповідачем грошових коштів від первісного кредитора підтверджується інформацією із сервісу онлайн платежів iPay.ua. Відповідачем [PERSON] були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним вище кредитним договором у загальному розмірі 9 152,10 грн, з яких 5 893 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3 259,10 грн - заборгованість за відсотками. Також судом встановлено, що на підставі договорів факторингу ТОВ "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН" набуло статусу кредитора за договором, укладеним 18.11.2020 між відповідачем та первісним кредитором ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА". Факт переходу до позивача права вимоги до відповідача підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином завіреними копіями договорів факторингу, витягів з Реєстрів прав вимоги та платіжних інструкцій щодо здійснення оплати за відступлення прав вимоги, які приймаються судом як належні і допустимі докази. Отже, враховуючи встановлені обставини, а також те, що відповідачем не надано до суду доказів виконання зобов`язання за кредитним договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2 422,40 грн судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати зі сплати судового збору. Стосовно витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 10 500 грн, суд зазначає таке. За приписами ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 09.07.2025 між ТОВ "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН" (клієнт) та адвокатом Пархомчуком С.В., який має право на зайняття адвокатською діяльністю на підставі свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 8096/10 від 18.07.2019, укладено договір № 09/07/2025 про надання правової допомоги (а.с. 30-32). Згідно з актом про отримання правової допомоги від 15.09.2025 адвокат Пархомчук С.В. надав, а клієнт отримав правову допомогу під час підготовки та направлення позову про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 1256152 від 18.11.2020 вартістю 10 500 грн (а.с. 52). З платіжної інструкції № 998 від 15.09.2025 убачається, що ТОВ "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН" сплатило адвокату Пархомчуку С.В. 10 500 грн за послуги згідно з договором про надання правничої допомоги від 09.07.2025, відповідно до рахунку 15.09.2025-12 без ПДВ (а.с. 53). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, оскільки вони є фактично понесеними. У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Дослідивши матеріали справи та зміст поданих позивачем документів, суд вважає співмірним наданий адвокатом Пархомчуком С.В. обсяг послуг з їх вартістю 10 500 грн, враховуючи фактичний вид правової допомоги, складність справи, затрачений час на надання таких послуг. Внаслідок задоволення позову витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 500 грн на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved