Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Позивач\~комунальне підприємство "Луцькводоканал" в особі директора Марценюка В.В. звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. Свої вимоги обґрунтовує тим,відповідачі, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , є споживачами послуг з управління з побутовими відходами, що надаються позивачем. Плата за послугу з поводження з побутовими відходами розраховується як добуток встановленого виконавчим комітетом тарифу на зазначену послугу на кількість зареєстрованих осіб. Однак, відповідачі свого обов`язку по оплаті житлово-комунальних послуг належним чином не виконують. Станом на дату\~подання позову\~ виникла заборгованість за послуги з поводження з побутовими відходами, що надаються позивачем, в розмірі 6599,86 грн. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідачів на користь ЛСКАП «Луцькспецкомунтранс» заборгованість за надані послуги житлово-комунальних послуг в розмірі 6599,86 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. Ухвалою судді від 17 вересня 2025 року ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Станом на 12 листопада 2025 року відзив на позов від відповідачів до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов. Від представника позивача надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи здійснювати без участі представника позивача, позов підтримує, просить задовольнити. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. Встановлено, що копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками надіслано відповідачам засобами поштового зв`язку на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. Адресовані відповідачам поштові відправлення повернулись на адресу суду неврученим адресатам з відміткою працівника пошти «за закінченням терміну зберігання». Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до\~ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. Зважаючи на те, що судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи (за адресою місця реєстрації), незалежно від того чи отримали відповідачі адресовану їм кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Будь-яких заяв від відповідачів не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити їх правову позицію щодо предмета спору. Відтак, враховуючи положення\~ст. 128 ЦПК України, суд висновує, що відповідачі вважаються належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи. При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Беручи до уваги ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень\~ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. У зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку\~статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст.223 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Правовідносини щодо споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно з ст. ст. 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а обов`язком - оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця, зокрема, є забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Перелік житлово-комунальних послуг визначений ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Комунальні послуги комунальні послуги\~-\~послуги з\~постачання та\~розподілу природного\~газу,\~постачання та\~розподілу електричної\~енергії,\~постачання теплової\~енергії,\~постачання гарячої\~води,\~централізованого водопостачання,\~централізованого водовідведення,\~управління побутовими\~відходами (п. 2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», яка кореспондується із приписами ст. 64 ЖК України, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов`язані укласти договір з управління побутовими відходами (поводження з побутовими відходами) з особою, визначеною у встановленому законодавством порядку. ЛСКАП «Луцькспецкомунтранс» є єдиним виконавцем послуг з управління з побутовими відходами, що визначений на конкурсних засадах на території Луцької територіальної громади відповідно до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 17.06.2015 року № 336-1 «Про Визначення виконавців послуг з вивезення побутових відходів у місті Луцьку» та рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 20.11.2019 року № 731-1 «Про визначення виконавців послуг з вивезення побутових відходів у місті Луцьку», рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 01.12.2021 року № 973-1 «Про визначення виконавців послуг з вивезення побутових відходів у Луцькій міській територіальній громаді». За змістом п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 26.09.2018 року в справі № 750/12850/16-ц і від 06.11.2019 року в справі № 642/2858/16. Рішеннями виконавчого комітету Луцької міської ради від 04.07.2018 року № 408-1, від 17.07.2019 року № 422-1, вiд 15.06.2022 року № 276-1, вiд 23.11.2022 року № 585-1, вiд 19.07.2023 року № 389-1, від 31.08.2023 року № 491-1, від 15.05.2024 року № 265-1 затверджено тарифи на послуги із вивезення твердих побутових відходів та послугу з поводження з побутовими відходами та згідно з якими, нарахування плати за послугу з вивезення побутових відходів здійснюється за кількістю зареєстрованих осіб. Тарифи на послуги із вивезення твердих побутових відходів та послугу з управління з побутовими відходами затверджуються рішенням виконавчого комітету, які відповідно ч. 11 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» підлягають обов`язковому оприлюдненню. Відтак, усі вказані рішення розміщенні на сайті Луцької міської ради. Згідно з відомостями Реєстру Луцької міської територіальної громади до складу задекларованих/зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] входять [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що між сторонами даного спору існують правовідносини з приводу надання ЛСКАП «Луцькспецкомунтранс» послуги з управління побутовими відходами, якими користуються відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідачі належним чином не виконували свій обов`язок щодо оплати житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим станом на дату подання позовної заяви виникла заборгованість по оплаті послуг з управління з побутовими відходами у сумі 6599,86 грн. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд приходить до висновку, що розрахунок, проведений позивачем ЛСКАП «Луцькспецкомунтранс», є обґрунтованим, будь-які підстави ставити під сумнів даний доказ у суду відсутні. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачами були порушені умови надання житлово-комунальних послуг з управління з побутовими відходами, позовні вимоги ЛСКАП «Луцькспецкомунтранс» є обґрунтованими, а тому з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] слід стягнути солідарно на користь позивача заборгованість в сумі 6599,86 грн. Крім того, на підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів на користь ДКП «Луцьктепло» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. На підставі ст.ст. 11, 15, 16, 509,\~625 ЦК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved