Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06 січня 2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , місце реєстрації Корабельний відділ реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 2, серія свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 06 січня 2007 року. Від даного шлюбу мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з нею, що підтверджується актом обстеження умов проживання сім`ї, складеним секретарем Вільховецької сільської ради Е. Гуртовим та депутатом Вільховецької сільської ради В.В. Бабей. Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області по справі № 307/560/25 від 06 травня 2025 року шлюб між ними розірвано, рішення набрало законної сили. Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2025 року за № 307/557/25 відповідачу присуджено сплачувати на її користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 лютого 2025 року, і до їх повноліття. Виконавчий лист по даній справі видано 01 квітня 2025 року та надіслано до державної виконавчої служби в травні 2025 року. Так, за період з 17 лютого 2025 року по теперішній час відповідач не сплатив жодної суми аліментів. У зв`язку з тим, що відбувся переїзд внаслідок агресії російської федерації та розлученням батьків, у однієї з її неповнолітньої дитини погіршився стан здоров`я, знизився імунітет, відбулось загострення хронічних хвороб та з`явились нові хвороби, а саме хвороба щитоподібної залози. Неповнолітня дитина [PERSON] з 12 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року перебувала на амбулаторному лікуванні в Вільхівчиківській АЗПСМ, також проходила обстеження, лікувалась та перебувала на стаціонарному лікуванні з 12 березня 2025 року по 18 березня 2025 року в Тячівській районній лікарні. Вона купувала для неї дороговартісні ліки, також продовжувалось лікування в квітні 2025 року. До лікарні потрапила з швидкої медичної допомоги з скаргами на нудоту, головний біль та слабкість. Коштів на лікування не вистачало, проте батько дитини не приймав участі в лікуванні дитини. В травні 2025 року внаслідок лікування та підтримки її як матері як моральної, так і матеріальної, а також фізичної, хвороби підлікувались, але Ганну також було скеровано лікарем 13 березня 2025 року на проходження МРТ головного мозку як наслідок травми голови в 2024 році, проте станом по теперішній час пройти МРТ не є можливим через нестачу коштів на подальші обстеження, вартість МРТ головного мозку складає близько 2000 грн. Нажаль батько дитину не підтримав та не надав жодної допомоги ні на придбання ліків, ні на проходження обстеження. Дитина продовжує спостерігатись у лікарів, продовжує періодично проходити лікування. Так, за вказані періоди лікування та обстеження вартість додаткових витрат згідно доданих до позовної заяви рахунків за аналізи та чеків на придбання ліків на дитину становить 10912,36 грн., а також необхідним є проведення МРТ головного мозку за направленням лікаря, вартість якого становить 2000 грн. Таким чином загальна вартість додаткових витрат на дитину становить: 12912,36 грн., отже половина додаткових витрат на дитину становить : 6456,18 грн. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на лікування та обстеження дочки [PERSON] в розмірі 6456,18 гривень. 13 серпня 2025 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, за таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком [PERSON] , [INFO] , значиться відповідач (а.с.12). Згідно акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] , жительки [ADDRESS] , складеного депутатом Вільховецької сільської ради Бабей В.В. відомо, що позивачка проживає разом з своїми двома неповнолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . [PERSON] проживає за рахунок тимчасового підробітку та за рахунок держаної допомоги. Чоловік заявниці [PERSON] , який і є батьком дітей матеріально не забезпечує дітей та не цікавиться їх життям. Мама сама виховує та забезпечує дітей. За даною адресою [PERSON] фактично не проживає, зі слів дружини перебуває у місті Миколаїв (а.с.15). Відповідно до копії рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2025 року, яке набрало законної сили 01 травня 2025 року, з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2500 гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 лютого 2025 року, і до їх повноліття (а.с.16-19). Рішенням Тячівського районного суду від 06 травня 2025 року у справі № 307/560/25 шлюб між сторонами розірвано (а.с.55-57). Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , у період з 12 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року перебувала на амбулаторному лікуванні, що підтверджується довідкою виданою Вільховецькою амбулаторією загальної практики сімейної медицини №35 від 24 вересня 2024 року (а.с.20). У період з 12 березня 2025 року по 18 березня 2025 року [PERSON] , [INFO] , перебувала на стаціонарному лікування у КНП «Тячівська районна лікарня» Тячівської міської ради Закарпатської області, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого (а.с.24-38). Із довідки виданої Вільхівчиківською амбулаторією загальної практики сімейної медицини від 07 квітня 2025 року вбачається, що лікарем [PERSON] були призначено лікування [PERSON] (а.с.23). Позивачкою [PERSON] понесено витрати на медичні послуги:\~у ЛЛЦ ТОВ «Кредоклінік клініка доказової медицини», що підтверджується розрахунком оплати за послуги медичної допомоги №ГN241112/10 від 12 листопада 2024 року на суму 600,00 грн.; у ПП «Астра-Діа», що підтверджується рахунком-замовленням №2025068997 від 14 березня 2025 року на суму 1075,00 грн.; у ПП «Астра-Діа», що підтверджується рахунком-замовленням №2025105853 від 15 квітня 2025 року на суму 620,00 грн.; у ПП «Астра-Діа», що підтверджується рахунком-замовленням №2025143561 від 21 травня 2025 року на суму 275,00 грн. (а.с.21, 34,48,54). Позивачкою було придбано ліки згідно призначення лікаря, що підтверджується наступними (товарними) чеками: №3439 від 17 березня 2025 року на суму 1066,85 грн., №5119 від 17 березня 2025 року на суму 112,48 грн., №6643 від 21 квітня 2025 року на суму 685,00 грн., №65151 від 01 квітня 2025 року на суму 105,00 грн., №65148 від 01 квітня 2025 року на суму 428,00 грн., №286393 на суму 672,94 грн., №6311 від 13 квітня 2025 року на суму 114,20 грн., №6579 від 19 квітня 2025 року на суму 194,60 грн., №5810 від 03 квітня 2025 року на суму 149,00 грн., №6905 від 26 квітня 2025 року на суму 251,54 грн., №0123091 від 28 березня 2025 року на суму 525,00 грн., №6351 від 14 квітня 2025 року на суму 398,38 грн., №1-8654 від 10 березня 2025 року на суму 139,00 грн., №1-9328 від 17 березня 2025 року на суму 65,03 грн., №2501-00009475 від 19 березня 2025 року на суму 763,75 грн., № 2501-00009975 від 25 березня 2025 року на суму 159,50 грн., № 2501-00009972 від 25 березня 2025 року на суму 90,00 грн. (а.с.39-40, 42-44, 46, 50-53). Крім того, позивачкою надано чеки на придбання ліків, а саме: №286395 на суму 445,55 грн., №64541 від 14 березня 2025 року на суму 536,93 грн., №286398 на суму 57,95 грн., №6061 від 08 квітня 2025 року на суму 161,10 грн., №5883 від 05 квітня 2025 року на суму 121,80 грн., №9155 від 14 червня 2025 року на суму 341,10 грн., №65151 від 01 квітня 2025 року у частині на суму 23,45 грн., №65148 від 01 квітня 2025 року у частині на суму 64,10 грн., №5810 від 03 квітня 2025 року у частині на суму 15,80 грн., №1-8654 від 10 березня 2025 року у частині на суму 60,80 грн., №1-9328 від 17 березня 2025 року у частині на суму 93,70 грн., №1-9399 від 18 березня 2025 року на суму 101,20 грн., №2501-00009475 від 19 березня 2025 року у частині на суму 207,10 грн., та від 27 березня 2025 року на суму 200 грн. (а.с.39-42,45,50-53). Відповідно до частини першої\~статті 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно (частина друга\~статті 185 СК України). Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані\~витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Пленум Верховного Суду України у\~постанові від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~у пункті 18 звернув увагу судів на те, що до передбаченої\~статті 185 СК України\~участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Тлумачення відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Також, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня\~\~\~\~\~\~ 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19). У постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) Верховний Суд виснував, що доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема, витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Положеннями ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2\~ст. 78 ЦПК України,\~обставини\~справи,\~які\~за\~законом мають\~бути\~підтверджені\~певними засобами\~доказування,\~не\~можуть\~підтверджуватися іншими\~засобами\~доказування.\~Частиною\~6 ст. 81 ЦПК України,\~визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачка надала суду довідки та виписки про перебування на лікуванні дитини [PERSON] з яких вбачається, що надано рекомендації щодо вживання ліків, історію хвороби дитини, позивачкою надано квитанції за якими купувались ліки, які були зазначені у консультативних висновках та які знаходяться в матеріалах справи. Суд вважає, що зазначені витрати можуть бути віднесені до додаткових витрат, так як викликані особливими обставинами, хворобою дитини. З наведених вище норм чинного законодавства України про особисті немайнові і майнові права та обов`язки батьків і дітей, випливає обов`язок відповідача утримувати свою дитину до досягнення повноліття шляхом сплати аліментів на її утримання у розмірі, визначеному судом, а також нести додаткові витрати на утримання дитини, у зв`язку з її хворобами. Дослідженням та вивченням наданих доказів судом встановлено, що позивачкою не повністю підтверджено понесення нею витрат на лікування дитини на вказану нею суму 10912,36 грн. Разом із цим суд вважає недоведеними витрати на придбання ліків у розмірі 2422,49 грн. для лікування дочки [PERSON] , оскільки позивачкою не надано відповідних рецептів, призначень лікаря, якими б підтверджувалася необхідність витрат на придбання таких саме ліків (товарів) та послуг. Тому, суд не може прийняти як докази товарні чеки на загальну суму 2422,49 грн., у зв?язку з чим кошти за цими чеками не можуть бути враховані та не підлягають до стягнення з відповідача. Водночас витрати в розмірі 8489,87 грн. підтверджені призначенням лікаря та товарними чеками на придбання відповідних ліків. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що витрати позивачки, пов`язані з лікуванням дочки [PERSON] в розмірі 8489,87 грн., суд вважає доведеними та такими, що викликані особливими обставинами, оскільки ці витрати зумовлені станом здоров`я дитини та її захворюванням, а тому відповідач зобов`язаний брати участь у цих витратах. Оскільки сторони не домовились про розмір участі кожного з батьків у додаткових витратах на утримання дитини, суд вважає, що такі витрати повинні бути розподілені між батьками порівну, а тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 4244,94 грн. Щодо додаткових витрат на утримання дочки [PERSON] , які обумовлені оплатою проведення МРТ головного мозку за направленням лікаря у розмірі 2000 грн. слід зазначити наступне. З наданих позивачкою доказів вбачається, що дитині [PERSON] необхідно пройти МРТ, що підтверджується скеруванням на МРТ Медичного центру «Ультрамед Тячів» від 13 травня 2025 року. Однак, заявляючи вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину наперед, необхідно надати докази, суми витрат, які будуть понесені. Проте позивачкою не додано доказів розміру майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування, а тому в цій частині позову слід відмовити. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивачка, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: partial