Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

У квітні 2025 року [PERSON] , [INFO] , РНОКПП відсутній у матеріалах справи, через свого представника, адвоката Підгайну Віту Володимирівну, звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпра з позовом до Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області (ЄДРПОУ 44739726, Україна, 84313, Донецька область, Краматорський район, м. Краматорськ, вулиця Машинобудівників, будинок 37), про визнання права власності. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Недобитюк Н.В. для розгляду справи, ухвалою якої прийнято позовну заяву до розгляду, відкрите провадження у справі та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. В обґрунтування позову зазначено, що 02.12.2002 позивач [PERSON] та [PERSON] у рівних частках кожному отримали право власності на житло на квартиру [ADDRESS] (стара назва Донецька область, м. Красний Лиман, вул. Пушкіна, буд. 6/1). Свідоцтво про право власності видане виконавчим комітетом Краснолиманської міської ради згідно з розпорядженням від 02.12.2022 року № 440. На зворотній стороні Свідоцтва проставлений 16.12.2002 реєстраційний напис щодо реєстрації права власності КП Бюро технічної інвентаризації м. Слов`янська Донецької області на вищевказану квартиру і записаний в реєстрову книгу за № 3644. [INFO] померла [PERSON] . 12.10.2021 Лиманською державною нотаріальню конторою Донецької області заведена спадкова справа № 202/2021 до майна померлої [PERSON] , останнє місце проживання якої було за адресою: [ADDRESS] . 28.01.2025 за вихідним № 6/02-31 [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , виконуючою обов`язки Лиманської державної нотаріальної контори Донецької області, державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , оскільки підтвердити право власності на паперових носіях щодо вказаної квартири за померлою не має можливості. Для підтвердження реєстрації права власності [PERSON] , в.о. Лиманської державної нотаріальної контори Донецької області, державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори було зроблено запит до Лиманської міської військової адміністрації від 03.12.2024 за №58/02-14, на який було надано відповідь, що згідно з актом приймання-передачі документів, укладеного між КП «БТІ» м. Слов`янськ та виконавчим комітетом Лиманської міської ради від 03.11.2023, відповідно до реєстраційної справи КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов`янськ станом на 01.01.2013 відомості про власника квартири відсутні. Згідно реєстрових книг записи про реєстрацію права власності відсутні. Позивач [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає у м. Івано-Франківськ. 28.03.2025 позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , але у проведенні реєстраційних дій йому було відмовлено. 01.04.2025 позивач отримав рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №78129307 мотивоване тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а саме: згідно відповіді на запит, виданого виконавчим комітетом Лиманської міської ради № 5381-02-13 від 05.12.2024 відповідно до реєстраційної справи КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов`янськ станом на 01.01.2013 відомості про власника квартири відсутні та згідно реєстрових книг записи про реєстрацію права власності відсутні. Отже, позивач просив: «1. Визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом; 2. Визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] ». Від представника відповідача [PERSON] через систему «Електронний суд» надійшла заява, у якій він просив розглянути справу без участі відповідача та ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з наступного. Судом встановлено, що 02.12.2002 позивач [PERSON] та [PERSON] у рівних частках кожному отримали право власності на житло загальною площею 42,5 кв.м - квартиру [ADDRESS] (стара назва Донецька область, м. Красний Лиман, вул. Пушкіна, буд. 6/1). Свідоцтво про право власності видане виконавчим комітетом Краснолиманської міської ради згідно з розпорядженням від 02.12.2022 року № 440. На зворотній стороні Свідоцтва проставлений 16.12.2002 реєстраційний напис щодо реєстрації права власності КП Бюро технічної інвентаризації м. Слов`янська Донецької області на вказану квартиру і записаний в реєстрову книгу за № 3644. [INFO] померла [PERSON] . 12.10.2021 Лиманською державною нотаріальню конторою Донецької області заведена спадкова справа № 202/2021 на померлу [PERSON] , останнє місце проживання якої було за адресою: [ADDRESS] . 28.01.2025 року за вихідним № 6/02-31 [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , виконуючою обов`язки Лиманської державної нотаріальної контори Донецької області, державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , оскільки підтвердити право власності на паперових носіях щодо вказаної квартири за померлою не має можливості. Згідно наявної у матеріалах справи копії Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24.10.2024, справа № 344/14939/24, провадження № 2-0/344/419/24 «встановлений факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] [INFO] є чоловіком [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] в місті Лиман, Донецька область, Україна». Відповідно до ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст.\~316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою статті 321\~ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З приписів статті \~392\~ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, передумовою для застосування ст.\~392\~ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачем у позові про визнання права власності є особа, яка вже є власником. Стаття 392 ЦК Українине породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Статтею 328\~ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ \~ \~ \~Разом з тим, положеннями частини 1 ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. В силу частини 1 ст. 1268, частини 1, 5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до частини 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0-13, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. \~ \~ \~ \~З урахуванням думки представника відповідача [PERSON] , який не висловлював заперечень щодо задоволення позовних вимог, але просив ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства, та на підставі наявних у матеріалах справи письмових доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~У даній справі судові витрати не підлягають розподілу.

Outcome: approved