Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 12.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено договір №2110244554944, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 4800,00 грн. Товариство належним чином виконало умови договору, надавши позичальнику грошові кошти. 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором №2110244554944 щодо відповідача. Надалі ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, у тому числі за кредитним договором, укладеним із відповідачем. У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість у розмірі 83 070,72 грн. Водночас, враховуючи принципи розумності, співмірності та пропорційності, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 57 299,52 грн, а також судові витрати у справі. Ухвалою суду від 02.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансових послуг №2110244554944. У подальшому кредитодавець перерахував відповідачу грошові кошти в сумі 4800 грн. Підписанням договору позики відповідач підтвердив, що повністю ознайомився з усіма його умовами, у тому числі з Правилами, та що йому було надано всю інформацію, передбачену вимогами чинного законодавства. У матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який містить основні умови кредитування, інформацію щодо реальної річної процентної ставки, орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші істотні умови. З довідки ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 23.04.2025 вбачається, що ТОВ «Служба МК» виконало свої зобов`язання за договором та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 4800 грн шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , надану [PERSON] при укладенні договору. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого первісним кредитором - ТОВ «Служба МК», станом на 30.11.2021 заборгованість [PERSON] за кредитом становить 34 473,60 грн, з яких 4800 грн - сума основного боргу (тіло кредиту), 32 169,60 грн - заборгованість за відсотками. 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором №2110244554944 щодо відповідача. Згідно з витягом із реєстру боржників від 01.12.2021 до договору факторингу, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 34 473,60 грн, з яких 4800,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 29 673,60 грн - заборгованість за відсотками. 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права вимоги до боржників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023. Згідно з витягом із реєстру боржників від 10.01.2023 до договору факторингу, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 83 070,72 грн, з яких 4800,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 78 270,72 грн - сума заборгованості за процентами. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 21.08.2025 заборгованість відповідача становить 83 070,72 грн. Водночас, з урахуванням принципів розумності, співмірності та пропорційності, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 57 299,52 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4800 грн, заборгованість за процентами - 52 499,52 грн. Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 13 та ст. 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд зазначає, що відповідно до статей 512, 514, 516, 10771080, 1084 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні може відбуватися внаслідок відступлення права вимоги, правонаступництва чи інших підстав, установлених законом, і не потребує згоди боржника, якщо інше не передбачено договором або законом. За договором факторингу новий кредитор набуває права первісного кредитора в тому обсязі та на тих умовах, які існували на момент переходу прав. Отже, позивач правомірно набув право вимоги до [PERSON] щодо виконання зобов`язання. Наданий позивачем розрахунок наявної заборгованості за договором відповідачем не оспорювався, жодних доказів, які б спростовували суму заборгованості відповідачем суду не надано, свій розрахунок не наведений, судово-економічна експертиза у справі за клопотанням відповідача не призначалась. Тобто, відповідач не спростував докази, надані банком щодо цього факту. [PERSON] користувався кредитними коштами та виконував свої зобов`язання за кредитом неналежним чином, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. У зв`язку із тим, що відповідач отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначені в договорі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо стягнення із [PERSON] заборгованості. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Як зазначив Верховний Суд у постановах від 07.12.2020 у справі № 922/3708/19, а також, від 01.10.2021 у справі № 607/14338/19-ц, проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт, а також суд не вправі зменшувати розмір витрат на професійну допомогу адвоката. В матеріалах справи відсутнє клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. У зв`язку з вищевикладеним відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати за надану правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн.

Outcome: approved