Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила визнати 1/2 частину трикімнатної квартири, за адресою: [ADDRESS] спільною сумісною власністю колишнього подружжя, поділити майно шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки у порядку поділу майна колишнього подружжя грошову компенсацію вартості 1/4 частки квартири у праві спільної сумісної власності колишнього подружжя у сумі 352998,00 грн; визнати пральну машину Bosch та сушильну машину WTR85V10BY спільною сумісною власністю колишнього подружжя, поділити майно шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки у порядку поділу майна колишнього подружжя грошову компенсацію 50 % вартості майна у сумі 21361,50 грн; визнати автомобіль марки HONDA, загальний легковий універсал, модель M-NV, 2023 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] спільною сумісною власністю колишнього подружжя, поділити автомобіль шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки у порядку поділу майна колишнього подружжя грошову компенсацію 50 % вартості автомобіля у розмірі 378120,00 грн; стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 7979,76 грн, витрати на проведення оцінки майна в сумі 2000,00 грн. Також у позовній заяві посилалась на наявність витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 24000,00 грн та навела їх орієнтовний розрахунок. 15.10.2025 у вказаній цивільній справі ухвалено заочне рішення, яким позовну заяву задоволено частково. [PERSON] через свого представника адвоката Катріч М.М. подала заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просить суд ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат: витрат на правничу допомогу у розмірі 43000,00 грн. Дана заява подана через підсистему «Електронний Суд» 20.10.2025 та зареєстрована судом 21.10.2025. Ухвалою суду від 22.10.2025 відкрито провадження за заявою, постановлено здійснювати розгляд заяви без повідомлення (виклику) сторін. В обґрунтування заяви представник позивачки зазначив таке: у позовній заяві зазначений орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 24000,00 грн. Проте п. 3 Додаткової угоди № 1 від 01.08.2025 з урахуванням складності справи сума гонорару встановлена у розмірі 43000,00 грн. На підтвердження понесених судових витрат до заяви про ухвалення додаткового рішення додано копію акту наданих послуг від 20.10.2025 до договору про надання правничої допомоги № 1/04-02-25 від 04.02.2025, додаткова угода № 1 до Договору про надання правничої допомоги, копії квитанцій до прибуткового касового ордеру. Відповідачем заперечень на заяву або клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу не подано. Суд, перевіривши матеріали справи та надані докази, встановив таке: відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, окрім іншого, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У позовній заяві позивачкою зазначений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат - витрат на професійну правничу допомогу в сумі 24000,00 грн. Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 15.10.2025, під час проголошення рішення сторони присутні не були. Це рішення доставлено до електронного кабінету представників позивачки 15.10.2025 о 22:34, отже датою отримання рішення відповідно до вимог абз. 2 п. 5 ч. 6 ст. 263 ЦПК України є 16.10.2025. Заява про ухвалення додаткового рішення подана через підсистему «Електронний суд» 20.10.2025, зареєстрована судом 21.10.2025, отже строки та умови звернення з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу представником позивачки дотримані. Судом установлено, що між позивачкою та адвокатом Катріч М.М. укладений договір про надання правової допомоги № 1/04-02-25 від 04.02.2025. На підтвердження понесених судових витрат суду надано копію акту наданих послуг від 20.10.2025 до договору про надання правничої допомоги № 1/04-02-25 від 04.02.2025, додаткову угода № 1 до Договору про надання правничої допомоги, копії квитанцій до прибуткового касового ордеру. Судові витрати позивачки по справі складають 43000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина третя статті 141 ЦПК України). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частин 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до положень ст.ст. 1, 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц звернула увагу не те, що: 1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін; 2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу; 3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, Об`єднана Палата Касаційного Господарського Суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 зробили такі правові висновки: розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. У постанові Верховного суду від 12.06.2024 у справі № 444/3403/20 зроблений висновок, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного суду від 13.03.2025 по справі 275/150/22. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу від відповідача до суду не надходило. Варто також зауважити, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 923/560/17, від 10 листопада 2021 у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 у справі №178/1522/18. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Справа, що розглянута судом, не є малозначною, її розгляд проводився за правилами загального позовного провадження, представниками позивачки подавались суду заяви про зміну предмету позову, клопотання про витребування доказів. На підставі викладеного суд вважає, що позивачкою підтверджено належними доказами здійснення витрат на правничу допомогу на суму 43000,00 грн. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина третя статті 141 ЦПК України). Позов складається з вимог визнання майна спільною сумісною власністю та поділу майна з виплатою компенсації. Загальна сума позовних вимог становить 752479,50 грн, судом задоволено позовні вимоги на суму 374359,50 грн, що становить 49,75%, тобто на користь позивачки з відповідача має бути стягнуто 49,75% від підтверджених витрат на правничу допомогу, що дорівнює 21392,50 грн.

Outcome: partial