Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Заявник звернулася до суду із заявою, де заінтересовані особи: [INFO] , Тячівська міська рада Тячівського району Закарпатської області, Міністерство оборони України та військова частина [NUMBER] , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Заяву мотивує тим, що з осені 2000 року вона стала проживати у цивільному шлюбі з [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] . Вони спільно вели господарство, мали спільний бюджет, виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка. 25 грудня 2024 року її чоловіка [PERSON] мобілізували до Збройних Сил України. Після мобілізації [PERSON] висилав їй грошові кошти, якими вона розпоряджалася. 18 квітня 2025 року їй направили сповіщення про те, що її чоловік [PERSON] , стрілець механізованого відділення військової частини [NUMBER] , 05 квітня 2025 року зник безвісти під час виконання бойового завдання, поблизу населеного пункту Шевченко Покровського району Донецької області. На даний час вона не може звертатися в жодні органи з метою встановлення місця знаходження [PERSON] , в тому числі і можливого його перебування в полоні, оскільки шлюб між ними не зареєстровано, і їй відмовляють у наданні будь-якої інформації щодо нього. Просить встановити юридичний факт проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без реєстрації шлюбу, з весни 2020 року, за адресою: [ADDRESS] . Представник [INFO] подав відзив на заяву, в якому зазначив, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (ст. ст. 3, 74 СК України). Обов`язковою умовою для визнання факту проживання однією сім`єю, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Згідно з абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року № 5-рп/99 у справі № 1-8/99 за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень п. 6 ст. 12 Закону України"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", ч. ч. 4, 5, ст. 22 Закону України "Про міліцію" та ч. 6 ст. 22 Закону України"Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна"член сім`ї") вказано, що обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Для встановлення факту проживання однією сім`єю потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Встановлення факту проживання однією сім`єю передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин (спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (ст. ст. 3, 74 СК України), оскільки самі по собі, наприклад, факти спільної присутності їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між особами є усталені відносини, притаманні сім`ї. Наведене узгоджуються із правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19), неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 12.12.2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27.02.2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11.12.2019 року у справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24.01.2020 року у справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18), від 08.12.2021 року у справі № 531/295/19 (№ 61-3071св21), та інших. Зазначає, що критично оцінює докази на які заявник посилається як на підставу задоволення заявлених вимог, оскільки: інформація в Акті обстеження матеріально побутових умов, як зазначено в самому акті записана зі слів [PERSON] ; у матеріалах справи наявні чотири письмові заяви свідків з ідентичним текстом, складені в один день невстановленими особами без підтвердження достовірності підпису даним особам; квитанції за березень 2025 року про зняття коштів з банкомату за адресою: [ADDRESS] , що спростовує твердження заявника про те, що [PERSON] самостійно надсилав кошти заявнику, і аж ніяк не є підтвердженням ведення спільного господарства та спільного бюджету за всі 25 років ймовірного спільного проживання з заявником. Крім того, заявник у своїй заяві стверджує, що під час проведення мобілізаційних заходів у [INFO] [PERSON] вказав [PERSON] як свою дружину. Втім, згідно з документами, що містяться в особовій справі [PERSON] , він жодного разу не згадував заявницю при заповненні офіційних паперів, а в графі дружина завжди ставив "прочерк". Будь-яких інших доказів на обґрунтування заявлених вимог заявником не надано, а відтак, вищевказані докази, на його переконання не можуть беззаперечно свідчити про проживання заявниці та [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу. Просив у задоволенні заяви відмовити. Представник Міністерства оборони України та представник військової частини [NUMBER] надали письмові пояснення, в яких зазначили, що для встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України де визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки саме як членів сім`ї. Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) і зроблено висновок, що "вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)". Обов`язковою умовою для визнання факту проживання однією сім`єю, крім власне факту спільного проживання, є наявність: спільного бюджету; спільного харчування; купівлі майна для спільного користування; участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Для встановлення факту проживання однією сім`єю потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарством є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Встановлення факту проживання однією сім`єю передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин (спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України), оскільки самі по собі, наприклад, факти спільної присутності їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між особами є усталені відносини, притаманні сім`ї. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Згідно частини 2 статті 21 Сімейного кодексу України встановлено, що проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Факт спільного проживання та/або реєстрації місця проживання без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, не може свідчити про те, що мали місце усталені відносини, які притаманні сім`ї та що вони проживали однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу. Доказами, які б могли в своїй сукупності підтвердити певні твердження заявниці, можна віднести: перекази грошових коштів на рахунки з моменту проживання разом(з 2000 року); оплата комунальних послуг; ведення спільного бюджету; придбання побутових речей для спільного користування в домогосподарстві; ремонт або обслуговування побутової техніки; покази свідків відповідно встановленого порядку: сумісні фото та відео докази щодо проведення часу на святах і тощо.; Оскільки належних, допустимих і достатніх доказів про проживання заявниці з загиблим однією сім`єю та на підтвердження спільного проживання, пов`язаності спільним побутом, наявності взаємних прав та обов`язків заявником не надано, відповідно, відсутні підстави для визнання такого факту доведеним. З урахуванням принципу диспозитивності процесу та засад змагальності сторін, відповідно до яких заявник зобов`язана довести обставини, на які посилається на підтвердження заяви, у зв`язку з чим слід дійти обґрунтованого висновку про недоведеність факту спільного проживання заявниці з [PERSON] . Просять у задоволенні заяви відмовити. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Заявник та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні викладеним в заяві. В судовому засіданні представник [INFO] [PERSON] проти задоволення заяви заперечив. В судовому засіданні представник військової частини [NUMBER] Кульчицький С.Ф. при вирішенні даної заяви покликався на думку суду. В судовому засіданні представник Міністерства оборони України Ткачук В.В. проти задоволення заяви заперечив. В судове засідання представник Тячівської міської ради Тячівського району Закарпатської області не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 травня 2025 року справу за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: [INFO] , Тячівська міська рада Тячівського району Закарпатської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 червня 2025 року до участі в справі в якості заінтересованих осіб залучено Міністерство оборони України та військову частину [NUMBER] . Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2025 року дану справу призначено до судового розгляду по суті. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] та паспорта громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] (а.с. 6, 8). Із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] відомо, що 19 листопада 2009 року [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 9). Згідно військового квитка серії [NUMBER] [PERSON] перебуває на обліку в [INFO] , і 25 грудня 2024 року призваний на службу за мобілізацією (а.с. 10-18). Із Бланку попередньої співбесіди з військовозобов`язаним від 25 грудня 2024 року відомо, що [PERSON] , [INFO] , зазначив, що він зареєстрований та фактично проживає в [ADDRESS] , не одружений та користується мобільним телефоном № [NUMBER] (а.с. 72-73). Згідно Картки соціально-психологічних, демографічних даних військовослужбовця [PERSON] , [INFO] , він проживає [ADDRESS] , не одружений та користується мобільним телефоном № [NUMBER] (а.с. 74-75). Із витягу із Акту службового розслідування № 9483 від 15 травня 2025 року відомо, що службове розслідування проводиться відносно старшого стрілець-оператора 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] , [INFO] , одруженого, близьким родичом якого є дружина [PERSON] , яка користується номером телефону [NUMBER] , проживає за адресою: [ADDRESS] (т.2 а.с.61 ). Із сповіщення про зникнення безвісти від 18 квітня 2025 року № 5824 відомо, що [INFO] повідомляє [PERSON] , жительку [ADDRESS] , про те, що її чоловік, старший стрілець-оператор механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] , [INFO] , 05 квітня 2025 року зник безвісти під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Шевченко Покровського району Донецької області (а.с. 42). Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12025071160000273 від 19 квітня 2025 року, [PERSON] є заявником по факту зникнення безвісти [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Шевченко Покровського району Донецької області (а.с.43). Із довідки військової частини [NUMBER] від 08 травня 2025 року № 4707 відомо, що солдат [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 16 січня 2025 року (а.с. 51). Згідно відповіді Уповноваженого Верховної ради України з прав людини від 19 травня 2025 року, [PERSON] повідомлено про те, що дані про зниклого безвісти військовослужбовця [PERSON] скеровано російській стороні для перевірки факту його перебування на території країни-агресора або тимчасово окупованих територіях. У випадку отримання інформації щодо військовослужбовця, її буде негайно проінформовано (а.с. 52). Із фотографії картки для виплат № [NUMBER] та квитанцій про видачу готівки від 09 березня 2025 року, 18 березня 2025 року, 29 березня 2025 року відомо, що за допомогою картки № [NUMBER] , за підтвердження з телефону № [NUMBER] , що належить [PERSON] , в [ADDRESS] , була видана готівка на загальну суму 20 000 грн. 00 коп. (а.с.19, 20). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] , жительки [ADDRESS] , складеного 23 квітня 2025 року, відомо, що членами її сім`ї, що проживають разом, є мати [PERSON] та цивільний чоловік [PERSON] , який на даний час перебуває в лавах ЗСУ. [PERSON] проживала разом з цивільним чоловіком [PERSON] з 2000 року по 25 грудня 2024 року, тобто до його мобілізації. Вони разом вели спільне господарство. Дана інформація записана зі слів [PERSON] (а.с. 32). Із долучених фотографій відомо, що: на фотографії № 1 [PERSON] перебуває разом з [PERSON] , її батьками та сином; на фотографії № 2 [PERSON] разом із [PERSON] та її прийомним сином перебувають на заготівлі грибів; на фотографії № 3 [PERSON] 01 жовтня 2019 року перебуває разом з [PERSON] , її прийомним сином та невісткою в день їх весілля та вінчання; на фотографії № 4 [PERSON] разом з [PERSON] , 01 жовтня 2019 року, в приміщенні Тячівського РАЦСу, вітають прийомного сина [PERSON] та його дружину з одруженням, а саме, [PERSON] дарує їм букет квітів; на фотографії № 5 [PERSON] 01 жовтня 2019 року, перебуває разом з [PERSON] , в день одруження її сина (а.с. 169-172). Згідно скріншотів переписки [PERSON] та [PERSON] , останні переписувалися між собою та здійснювали дзвінки. [PERSON] просить [PERSON] давати про себе знати. [PERSON] запитує [PERSON] , як справи у її мами. [PERSON] повідомляє [PERSON] , що його повезуть "на Покровськ" та пише, що любить її. [PERSON] відписує йому, щоб він не прощався, оскільки вона чекає його додому живим і здоровим. [PERSON] називає [PERSON] "сонечко". Вони спілкуються по відеозв`язку (а.с. 173). Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є сиротою, і після закінчення школи, з 2005 року по 2015 рік, вона проживала в сім`ї [PERSON] та [PERSON] . В 2015 році вона одружилася, і переїхала проживати в будинок чоловіка в с. Лази. Пояснила, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом в одному будинку, вели спільне господарство, разом відпочивали. Коли [PERSON] заробляв гроші, то віддавав їх [PERSON] , оскільки в них був спільний бюджет. Вони все робили разом. Зазначила, що [PERSON] та [PERSON] проживали як чоловік та жінка, спали в одній кімнаті та на одному ліжку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що знає сім`ю [PERSON] та [PERSON] більше 20 років. Раніше він працював оперативним працівником поліції, і звертався до них по роботі. Пояснив, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, завжди все робили разом по господарству, а саме, працювали на городі, доглядали худобу (корова, свині, кролі, кури). Коли він заходив до них додому, вони поводили себе як чоловік та жінка. [PERSON] звертався до нього за пошуком тимчасових заробітків, і він йому допомагав в цьому. Останній разі він спілкувався з [PERSON] по телефону весною 2025 року, і питав останнього, чи може йому відправити на його картку грошові кошти, однак [PERSON] відповів, що не має з собою банківської картки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що проживає по сусідству з мамою [PERSON] . Їй відомо, що [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] , як чоловік та жінка. Вони жили в одному будинку, постійно щось в ньому ремонтували, вели спільне господарство. Вони разом купляли газову колонку та конвектори для опалення будинку. Вони разом допомагали по господарству батькам заявниці. [PERSON] кожний день приходив до мами заявниці, щоб годувати корову. Мама [PERSON] дуже гарно відносилася до [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засідання показала, що вона проживає по сусідству з [PERSON] , яка з 2000 років, спільно проживала з [PERSON] . Вони проживали як чоловік та жінка, спільно вели господарство, доглядали за худобою, поралися на городі, разом на зиму заготовляли картоплю та капусту. В [PERSON] був хворий батько, і [PERSON] постійно купляв йому медикаменти. На даний час в будинку [PERSON] проживає її мама, яка є паралізованою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що проживає по сусідству із заявницею, яка тривалий час проживала разом з [PERSON] . Вони проживали в одному будинку, ремонтували його, разом доглядали за худобою, обробляли город. Вона неодноразово купляла в них сіно для худоби, і в останній раз, розраховувалася за нього з [PERSON] . Зазначила, що вони проживали як чоловік та жінка. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що проживає по сусідству із заявницею з 2014 року. Їй відомо, що [PERSON] спільно проживала з [PERSON] , як жінка та чоловік. Вони разом вели спільне господарство, доглядали за худобою, працювали в городі. Коли [PERSON] перебувала на лікуванні, [PERSON] ходив до її мами і доглядав за нею. Зазначила, що в них був спільний бюджет. [PERSON] заробляв, пробиваючи свердловини для води. Крім цього пояснила, ща на її думку, [PERSON] не одружився з [PERSON] через те, що в нього не було паспорта та свідоцтва про народження. V. Оцінка Суду. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, який з-поміж іншого включає факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"(далі - Постанова), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно частини другої статті 3 Сімейного кодексу України (далі СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно із частинами першою, другою статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин. Наведені вище правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №244/4801/13-ц, від 23 вересня 2019 року у справі №279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі №748/897/18, від 11 грудня 2019 року у справі №712/14547/16-ц, від 18 грудня 2019 року у справі №761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року у справі №490/10757/16-ц, від 25 вересня 2024 року у справі № 461/8250/20. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із "подружжя"; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі №524/10054/16. З огляду на наведене, оцінивши в сукупності наявні у матеріалах справи докази, беручи до уваги факт спільного проживання заявника з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , показання свідків, неодноразове надсилання [PERSON] заявнику грошових коштів, спільні фотографії заявника та [PERSON] , переписку по телефону між заявником та [PERSON] , витяг із Акту службового розслідування № 9483 від 15 травня 2025 року, в якому заявниця зазначена як дружина [PERSON] , сповіщення про зникнення безвісти від 18 квітня 2025 року № 5824, в якому [PERSON] зазначений як чоловік заявниці, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для визнання факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу, з 01 березня 2020 року. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на заявника.

Outcome: approved