Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

У червні\~ 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення грошових коштів (боргу) за отриману послугу з централізованого теплопостачання у розмірі 125 171,54 грн., а також 3028 грн. судового збору. В обґрунтування поданого позову зазначено, що відповідно до «Правил надання послуг з постачання теплової енергії типових договорів про надання з постачання теплової енергії», Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», позивач надає споживачам послуги з постачання теплової енергії. Відповідачі є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] . Шляхом подачі теплової енергії за вказаною адресою, сторони вступили в фактичні договірні правовідносини. За період з січня 2016 року по березень 2024 року включно відповідачам надавалися послуги з централізованого теплопостачання за вказаною вище адресою, за яку сплачено не було, тому станом на 01 квітня 202у року за відповідачами рахується заборгованість в сумі 102 214 грн. Крім того, боржникам нараховані 6 677,47 грн. - 3% річних,\~ 16 280,07 грн. індекс інфляції, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України. Ухвалою судді від\~ 25 червня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. 12 лютого 2025 року від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про застосування строку позовної давності. 21 лютого 2025 року від представника позивача надійшли письмові пояснення у справі. 03 квітня 2025 року від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про застосування строку позовної давності. 04 квітня 2025 року від представника відповідача [PERSON] , адвоката Галковської О.І. до суду надійшов відзив на позовну заяву. Вказано, що права вимоги за фактичними правовідносинами законом не передбачена, відтак є неможливою. Будь-яких доказів того, що первісний кредитор дійсно надавав послуги з централізованого опалення відповідачам, новому кредитору передано не було. Договір про надання послуг з централізованого постачання між відповідачами та первісним кредиторам не укладався. Відтак, документи, які засвідчували б право вимоги та дійсність вимоги новому кредитору не передавились, що свідчить про недійсність права вимоги. Позивач не довів виникнення у нього права вимоги щодо стягнення з відповідачів боргу за період з 01 січня 2016 по 01 вересня 2019 на суму 44 944 ,29 грн. який виник перед ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА». Твердження позивача щодо фактичного надавача послуг з централізованого теплопостачання в період з січня 2016 по вересень 2019 року є суперечливими, оскільки з одного боку, в позовній заяві позивач стверджує що саме він надав такі послуги з січня 2016 року березень 2024 включно, з іншого стверджує що такі послуги з січня 2016 по вересень 2019 року відповідачам надало ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА». В позовній заяві позивач стверджує що надав відповідачам послуги послуг з централізованого теплопостачання з січня 2016 року березень 2024, проте в порушення вимог ст. 12 ЦПК України жодного доказу фактичного надання таких до суду не надав, що свідчить про недоведеність вимог позивача. Вважає, що застосування ст. 625 ЦК України до суми заборгованості яка виникла в період з січня 2016 по вересень 2019 є безпідставним. Взявши до уваги що строки сплати коштів за надану послугу сторонами не визначено, застосування ст. 625 ЦК України спірних правовідносин є безпідставним, оскільки неможливо визначити термін прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідач\~ зазначає що несплата послуг з централізованого теплопостачання стала наслідком складних життєвих обставин та вкрай низької фінансованої спроможності. Так, вона має тяжку онкологічну хвору, в результаті чого в 2022 році перенесла складну операцію щодо видалення правої нирки. З відповідачем\~ постійно проживає її донька [PERSON] , яка є інвалідом І А групи та потребує постійного догляду та лікування. Фінансовий стан відповідача вкрай низький місячний дохід складає 5185,18 грн., що з урахуванням постійної потреби в лікуванні, унеможливлює оплату послуг з централізованого теплопостачання. За наявності зазначених вище об`єктивних обставин, відповідач\~ просила суд не застосовувати відносно неї будь-якого виду відповідальності за несплату послуг з централізованого теплопостачання, в тому числі згідно ст. 625 ЦК України, оскільки така несплата стала наслідком не вини відповідача, а тяжких життєвих обставин та вкрай низької фінансової спроможності. Просила суд застосувати позовну давність та відмовити позивачу у задоволені позовних вимоги за період з січня 2016 по травень 2021 року, з підстав спливу позовної давності. З урахування наслідків спливу позовної давності позивач має право на стягнення плати за надання послуг централізованого теплопостачання починаючи з червня 2021 року. За розрахунком заборгованості, який надав позивач, останній за період з червня 2021 року по березень 2024 року (включно) надав відповідачам послуги на суму 36 035,19 грн. При цьому, відповідачі здійснили оплату послуг з централізованого теплопостачання за грудень 2023 року в сумі 1670,49грн., січень 2024 року в сумі 3383,18 грн. та березень 2024 року в сумі 2634,83 грн. , які не були враховані позивачем. Таким чином, з застосування наслідків спливу позовної давності та сплати послуг за грудень 2023 та січень, березень 2024 року, сума несплачених відповідачами послуг станом на березень 2024 року (включно) склала 28 346,69 гр . (36035,19-1670,49- 2634,83-3383,18). Взявши до уваги, що квартира [ADDRESS] знаходиться у спільній часткові власності, кожен співвласник має нести зобов`язання щодо сплати послуг за централізоване теплопостачання відповідно до розміру своєї частки. 14 квітня 2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Вказано, що сума заборгованості передана по договору зазначена в листі-вимозі про зміну кредитора та у виписці реєстру фізичних осіб споживачів. Послуга відповідачам надавалась, з приводу відсутності послуги відповідачі не звертались. До 02 січня 2016 року відповідачі сплачували за послугу. Вважає, що нарахування відповідачам відповідальності за ст. 625 ЦК України є правомірним та відповідно до норм чинного законодавства. Істинними причинами несплати за послуги стали складні життєві обставини та вкрай низька фінансова спроможність відповідачів, але вказане не може бути підставою для звільнення від відповідальності. У відповідачів була можливість звернутись із заявою про укладення договору реструктуризації, але таких заяв не надходило. Вказано, що\~ судом може застосовуватися період щодо заборгованості з 12 березня 2017 року, а не з червня 2021 року, як просить відповідач, з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211«Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» та запровадження по всій території України воєнного стану. Сплачені суми боргу позивачем враховані та зараховані в період погашення заборгованості. Адвокатом Галковською О.І. подано до суду копію свідоцтва про смерть відповідача [PERSON] , який помер [INFO] . 14 квітня 2025 року до суду від представника позивача надійшла заява про залишення без розгляду частини позовних вимог. До суду від представника позивача надійшла уточнена позовна заява, відповідно якої позивач остаточно просив суд\~ стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача борг за послуги з постачання теплової енергії у сумі 102 214 грн., індекс інфляції, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України у розмірі 16 280,07 грн. та 3% річних, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України у розмірі 6 677,47 грн. Загальна сума боргу становить 125 171,54 грн. Ухвалою суду від 29 квітня 2025 року провадження у справі в частині позовних вимог до [PERSON] , закрито. Представник позивача просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Галковська О.І. заперечила проти позовних вимог та просила задовольнити позов частково. Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково із наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Статтею 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» постачання теплової енергії віднесено до житлово-комунальних послуг. Згідно ч. 1, 3 ст. 9, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» виконавець комунальної послуги зобов`язаний: готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Судом установлено, що відповідачі є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] . Право вимоги заборгованості, яка виникла у відповідача перед ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» було відступлено КП «Теплоенергетик» на підставі договору про відступлення права вимоги від 20 вересня 2019 року № 20/09-19/1. Згідно п.п. 1.1., 1.2 договору про відступлення права вимоги від 20.09.2019 року №20/09-19/1 ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» (первісний кредитор) відступає, а КП «Теплоенергетик» (новий кредитор) приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором про надання послуг централізованого опалення, укладеними з фізичними особами - споживачами послуг централізованого опалення та за фактичними правовідносинами, які виникли між первісним кредитором та боржниками у зв`язку із наданням первісним кредитором послуг централізованого опалення боржникам. Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема КП «Теплоенергетик» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з відповідачем. Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В подальшому послуги з постачання теплової енергії в опалювальні сезони в житловий будинок надавались КП «Теплоенергетик». Рішенням Кропивницької міської ради від 02.02.2021 року № 78 «Про перейменування Комунального підприємства «Теплоенергетик» перейменовано в Комунальне підприємство «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради. У відповідності до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. В порушення вимог ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачі договір на постачання теплової енергії з теплопостачальною організацією не уклали, однак підприємство вказані послуги з централізованого теплопостачання квартири надавало, а відповідачі отримували ці послуги. Споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Правовідносини, які склалися між сторонами у зв`язку з фактичними договірними відносинами щодо надання послуг з централізованого теплопостачання, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Так, ст. 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом ст. 260, ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст. 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на всій території України з 12.03.2020 року було установлено карантин, дія якого у подальшому неодноразово продовжувалася та тривала до 24 години 00 хвилин 30.06.2023 року. Як вже зазначалось, 24.02.2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, діє якого продовжувалась та триває на даний час. Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Враховуючи, що строк з якого необхідно почати стягнення з відповідачів на користь КП «Теплоенергетик» розпочинається з 12 березня 2017 року (в межах строку позовної давності), суд стягує з відповідачів борг в сумі 92 501, 65 грн. за період з 12 березня 2017 року по березень 2020 року включно. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки, користування квартирою та комунальними послугами є неподільними, то відповідачі несуть солідарний обов`язок по сплаті боргу по квартплаті та комунальним послугам. Таким чином з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 5006,08 грн. - 3% річних, 11 603,91 грн. індекс інфляції. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial