Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Оптимум» про стягнення коштів за попереднім договором купівлі-продажу квартири, просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Оптимум» на її користь заборгованості в розмірі 628680,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 23 січня 2020 року між ТзОВ «Компанія з управління активами «Оптимум», що діє за рахунок та в інтересах Пайового недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду закритого типу «Львівська Мрія-Інвест» та позивачкою було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до пункту 2.2 розділу 2 вище вказаного попереднього договору, сторони зобов`язуються в майбутньому укласти в належній формі та підписати Основний договір, до підписання якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Оптимум», забезпечить введення будинку в експлуатацію та після оформлення та реєстрації права власності на об`єкт, передає об`єкт у мою власність в порядку, що встановлений цим Договором. Пунктом 2.4 розділу 2 Попереднього договору встановлено, що укладення Основного договору відбудеться протягом 4-го кварталу 2021 року, але не пізніше ніж 60 днів з моменту проведення державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «КУА «ОПТИМУМ», що діє за рахунок та в інтересах Пайового недиверсифікованого венчурного Інвестиційного фонду закритого типу Львівська Мрія - Інвест за умови виконання позивачем вимог розділу 4 Договору. У пункті 4.3. розділу 4 Попереднього договору сторонами погоджено, що [PERSON] зобов`язуються сплатити Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Оптимум», що діє за рахунок та в інтересах Пайового недиверсифікованого венчурного Інвестиційного фонду закритого типу «Львівська Мрія-Інвест», забезпечувальний платіж, що дорівнює сумі коштів, яка у національній валюті України гривні складає 628680, 00 грн., без податку на додану вартість, що за курсом НБУ на день укладання Договору становить 25838,64 доларів США (1 долар по курсу НБУ дорівнює 24.331 грн.). Згідно з умовами Договору, забезпечувальний платіж складав 628680, 00 грн., сплата якого розбита на 2 платежі, порядок оплати яких передбачено п. 4.4 розділу 4 Договору. Відповідно до абзацу 5 п. 4.4 розділу 4 Договору закріплено право достроково здійснити оплату за цим договором. Кошти за переднім договором позивачкою сплачено повністю в день укладення попереднього договору 23 січня 2020 року готівкою, в сумі 628680, 00 грн., безпосередньо на той час директору ТОВ «КУА «Оптимум» - Руденку Віктору Сергійовичу. На підтвердження заборгованості, її розміру, визнання боржником такої заборгованості в сумі 628680, 00 грн. на користь позивачки за попереднім договором купівлі- продажу квартири 23 січня 2020 року було укладено акт звіряння взаємних розрахунків. Однак, ТОВ «Компанія з управління активами Оптимум» свої зобов`язання перед позивачкою не виконало, основного договору купівлі-продажу квартири до кінця 4-го кварталу 2021 року не укладено, отриману попередню оплату не повернуто. Вважає, що попередній договір купівлі-продажу квартири між позивачкою та відповідачем не виконаний з вини відповідача, у зв`язку з чим кошти, сплачені позивачкою за цим Договором, підлягають поверненню, як заборгованість, що в результаті виникла в підприємства переді позивачкою. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 22 січня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивачка та ї представник в судове засідання не з`явились, представник позивачки подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задоволити, не заперечив щодо винесення заочного рішення у справі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзив не подав, про причини не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ЦПК України. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд зі згоди представника позивача, обумовленою у клопотанні, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення),проти чого не заперечив представник позивача у клопотанні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. За вимогами ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Судом встановлено, що ТзОВ «Компанія з управління активами «Оптимум», що діє за рахунок та в інтересах Пайового недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду закритого типу «Львівська Мрія-Інвест» та [PERSON] 23 січня 2020 року укладено попередній договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до пункту 2.2 розділу 2 вище Договору, сторони зобов`язуються в майбутньому укласти в належній формі та підписати Основний договір, до підписання якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Оптимум», забезпечить введення будинку в експлуатацію та після оформлення та реєстрації права власності на об`єкт, передає об`єкт у мою власність в порядку, що встановлений цим Договором. Пунктом 2.4 розділу 2 Договору встановлено, що укладення Основного договору відбудеться протягом 4-го кварталу 2021 року, але не пізніше ніж 60 днів з моменту проведення державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «КУА «ОПТИМУМ», що діє за рахунок та в інтересах Пайового недиверсифікованого венчурного Інвестиційного фонду закритого типу Львівська Мрія - Інвест за умови виконання позивачем вимог розділу 4 Договору. У пункті 4.3. розділу 4 Договору сторонами погоджено, що Шевчун О.Т зобов`язуються сплатити Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Оптимум», що діє за рахунок та в інтересах Пайового недиверсифікованого венчурного Інвестиційного фонду закритого типу «Львівська Мрія-Інвест», забезпечувальний платіж, що дорівнює сумі коштів, яка у національній валюті України гривні складає 628680, 00 грн., без податку на додану вартість, що за курсом НБУ на день укладання Договору становить 25838,64 доларів США (1 долар по курсу НБУ дорівнює 24.331 грн.). Згідно з умовами Договору, забезпечувальний платіж становить 628680, 00 грн., сплата якого розбита на 2 платежі, порядок оплати яких передбачено п. 4.4 розділу 4 Договору. Відповідно до абзацу 5 п. 4.4 розділу 4 Договору закріплено право достроково здійснити оплату за цим договором. Актом звіряння взаємних розрахунків за період: на 23.01.2020 р. між ТОВ «КУА «Оптимум» ПНВІФЗТ «Львівська Мрія-Інвест» і [PERSON] за попереднім договором купівлі-продажу квартири №108 від 23.01.2020 року підтверджено факт сплати позивачкою грошових коштів в сумі 628680,00 грн на рахунок відповідача за попереднім договором купівлі-продажу квартири №108 від 23.01.2020 року Станом на момент розгляду справи, матеріали справи не містять доказів повернення позивачці у розмірі 628680,00 грн. Таким чином, судом встановлено, що відповідач своїх зобов`язань за Договором не виконав. Відповідно до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. За правилами ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Строк виконання зобов`язання встановлений ст. 530 ЦК України, згідно з якою якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За вимогами ч. 1ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ч.3 ст.510 ЦК України). Інститут свободи договору передбачає можливість сторін вільно визначати зміст договору, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, які не суперечать законодавству, з врахуванням звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому сторони мають право врегулювати й ті відносини, які не визначені у положеннях актів цивільного законодавства та не суперечать ним. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір В майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основі їй її договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у випадку наявності зобов`язання, яке б мало випливати із договору, укладеного сторонами, який би за своєю формою та змістом відповідав закону. Оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна, який би за своєю формою та змістом відповідав закону, між сторонами укладено не було, а сторони лише домовились укласти такий договір в майбутньому, то передана відповідачу сума коштів є авансом, який підлягає поверненню позивачу.. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Відповідно до статті 570 Цивільного кодексу України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Статтею 571 ЦК України встановлено наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком. Так, якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. На відміну від завдатку, аванс - це спосіб платежу. Аванс не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, у разі сплати авансу кредитор не може бути зобов`язаний до повернення авансу у подвійному розмірі і відповідно до відшкодування збитків. Аналогічних висновків щодо застосування норми статті 570 ЦК України викладено у постанові Верховного Суду від 6 листопада 2019 року № 367/661/16-ц. Відповідно до ст. ст. 570, 571 Цивільного кодексу України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання й на забезпечення його виконання. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається в кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму в розмірі завдатку або його вартості. Окрім того, в диспозиції ч. 2 ст. 570 ЦК України зазначено: якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. За цих\~обставин,\~зважаючи на\~те,\~що Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «КУА\~«Оптимум» не виконано зобов`язання за попереднім договрорм купівлі-продажу квартири у строк до кінця 4 кварталу 2021 року, не було повернуто позивачці сплачені за договором грошові кошти, суд вважає,\~що вимога\~позивачки про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КУА «Оптимум» на її користь грошових коштів в сумі 628680,00 грн., є обґрунтованою та доведена належними і допустимими доказами по справі. Таким чином, позов підставний та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи наведене, судові витрати у виді судового збору у розмірі 6286,80грн. за подання позовної заяви необхідно стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів".

Outcome: approved