Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Наталюк Назар Миколайович звернулась до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з позовом, в якому просить розірвати договір оренди земельної ділянки площею 1,455 га (кадастровий номер 6821880600:07:009:0029), укладений 11.10.2022 року між [PERSON] та Приватним підприємством «ГВМ-АГРО", зареєстрований в Державному реєстрі речових прав від 26.10.2022 року за №48309654, а також просить стягнути заборгованість за договором оренди земельної ділянки в розмірі 5076 грн. 89 коп., пеню 205 грн. 78 коп. та три проценти річних за прострочення грошового зобов`язання - 168 грн. 91 коп. та судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачка є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6821880600:07:009:0029 загальною площею 1,455 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території колишньої Великожванчицької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю. 11 жовтня 2022 року між [PERSON] та відповідачем Приватним підприємством «ГВМ-АГРО» було укладено договір оренди земелі б/н, відповідно до якого в оренду відповідачу передано земельну ділянку з кадастровим номером 6821880600:07:009:0029 площею 1,455 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території колишньої Великожванчицької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області. Договір оренди укладено строком на 7 років. Право оренди земельної ділянки зареєстроване в Державному реєстрі речових прав 26.10.2022 року. В договорі сторони визначили орендну плату в розмірі 5 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, що становить 2282,10 грн. за кожен рік користування земельною ділянкою. Відповідач ПП "ГВМ-АГРО" грубо порушує свої договірні зобов`язання, оскільки він, прийнявши земельну ділянку в строкове платне користування, з 2022 року не сплачує позивачці [PERSON] орендну плату. Так, розмір заборгованості відповідача по орендній платі становить 5076 грн. 89 коп., в тому числі: 2022 рік 512,69 грн. (за 82 дні), за 2023 рік 2282,10 грн., за 2024 рік 2282,10 грн. Відповідоно до п.4.11 договору у разі невнесення орендної плати у строк, визначений у договором, справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожен день прострочення. А тому позивачка вважає наявні підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованість за договором оренди земельної ділянки в розмірі 5076 грн.89 коп., пені 205 грн. 78 коп. та три проценти річних за прострочення грошового зобов`язання - 168 грн. 91 коп.. Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 червня 2025 року відкрито провадження в справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 30 вересня 2025 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак її представник адвокат Наталюк Н.М. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Представник відповідача Приватного підприємтва «ГМВ-АГРО» в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, а тому суд в порядку\~ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що поданий позов слід задовольнити частково з огляду на наступне. Відповідно до положень\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 3ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, крім іншого, свобода договору. Згідно ч. 4\~ст. 373 ЦК України, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Згідно із ч.1\~ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1\~ст. 627 ЦК України). За змістом ч. 2\~ст. 792 ЦК України, майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства\~Земельним кодексом України,\~Законом України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі»\~визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Так, згідно ст. 1 Закону, оренда землі\~це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до положень ст.ст.3-5 Закону, об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою. Згідно ст.ст. 13-17 Закону, договір оренди землі\~це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Укладення договору оренди земельної ділянки може бути здійснено на підставі цивільно-правового договору або в порядку спадкування. Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 15 Закону, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Відповідно до ст. 21 Закону, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається. Статтею 24 Закону передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку. Зазначеному праву кореспондує обов`язок орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку (ст. 25 Закону). Відповідно до ст. 32 Закону, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями\~24\~і\~25\~цього\~Закону\~та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених\~Земельним кодексом України\~та іншими законами України. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 Земельного Кодексу України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Отже, розглядаючи спори про розірвання договору оренди з підстав заборгованості по орендній платі, слід мати на увазі, що згідно зі статтями\~13,\~15,\~21 Закону України «Про оренду землі»\~основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Таким чином, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення\~ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої\~статті 651 ЦК України. У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року в справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено,\~що[PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6821880600:07:009:0029 загальною площею 1,455 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території колишньої Великожванчицької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю та інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку. 11 жовтня 2022 року між [PERSON] та Приватним підприємством «ГВМ-АГРО» було укладено договір оренди землі б/н, а саме земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6821880600:07:009:0029, що знаходиться на території Великожванчицької сільської ради, загальною площею 1,454 га, у тому числі рілля 1,454 га, що підтверджується договором оренди земельної ділянки та витягом державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Право оренди зареєстровано 26.10.2022 року в Державному реєстрі речових прав за номером 48309654. Даним договором сторони погодили, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий номер 6821880600:07:009:0029, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Великожванчинцької сільської ради, загальна площа 1,454 га, у тому числі рілля 1,454 га, строком на 7 років. Згідно Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 45641,56 гривень. В договорі\~сторони визначили\~орендну плату\~в розмірі\~5\~%\~від нормативно-грошової\~оцінки земельної\~ділянки,\~що становить\~2282,078\~грн.\~за кожен\~рік користування\~земельною ділянкою із якої вираховуються податки та збори, які передбачені законодавством. Також Договором визначено, що орендар вносить орендну плату раз на рік, з 01 вересня до 31 грудня поточного року. Також Договором визначено, що розмір орендної плати переглядається щорічно у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до Договору, його дія припиняється, зокрема, шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. Разом із\~тим,\~стороною позивача\~було заявлено\~клопотання про\~витребування у\~відповідача \~приватного підприємства\~«ГВМ-АГРО» документи про нарахування та оплату орендної плати за 2023 року по теперішній час за договором оренди землі б/н від 11.10.2022 року, який укладений між ПП «ГВМ-АГРО» та [PERSON] . Однак, станом на 31 жовтня 2025 ухвала суду про витребування доказів відповідачем виконана не була, не надано відповідачем документів про нарахування та виплату [PERSON] орендної плати щодо за користування земельною ділянкою за 2022-2025 роки. Стороною відповідача будь-яких доказів на спростування наведених вище обставин до суду не надано. Згідно довідки\~про доходи\~ за\~2023\~рік приватним\~підприємством «ГВМ-АГРО»\~нараховано 2282,07\~грн.\~ [PERSON] орендної плати за користування земельними ділянками, однак не виплачено, за 2024 рік взагалі не нараховуно та не виплачено орендної плати. Отже, судом встановлено, що Приватним підприємством «ГВМ-АГРО» неодноразово не виплачувалась оренда плата, чим відповідач допустив невиплату орендної плати позивачці за 2022-2024 роки, а сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди. Тобто позивачка як власник земельної ділянки не отримала того, на що вона розраховувала при наявності діючого договору оренди. Неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати, є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке, з огляду на положення\~статті 526 ЦК України, дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору. Таким чином, встановивши, що Приватне підприємство «ГВМ-АГРО» допустило порушення виплати орендної плати, що порушило передбачене договором право орендодавця на її своєчасне отримання, суд дійшов до висновку щодо задоволення позову в частині розірвання оспорюваного договору оренди землі. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що з 2022-2024 роки орендар (відповідач) ПП "ГВМ-АГРО" не виконує свої договірні зобов`язання, внаслідок чого в нього виникла заборгованість по орендній платі перед орендодавцем (позивачем) [PERSON] в сумі 5076 грн. 89 коп., в тому числі: 2022 рік 512,69 грн. (за 82 дні), за 2023 рік 2282,10 грн., за 2024 рік 2282,10 грн. Частина 1 ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача ПП "ГВМ-АГРО" на користь позивачки [PERSON] заборгованість за договором оренди земельної ділянки від 11 жовтня 2022 року в сумі 5245,80 грн., в тому числі: орендна плата 5076,89 грн., три проценти річних за прострочення грошового зобов`язання 168,91 грн. З приводу стягнення з відповідача на користь позивачки пені в розмірі 205,78 грн., суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які чинні, як на день укладення договору оренди землі, так і на час ухвалення цього рішення, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи вищевказане,\~даний позов\~слід задоволити\~частково,\~відмовивши в\~задоволенні позову\~в частині\~стягнення з\~відповідача на\~користь позивача\~-\~205,78\~грн.\~пені. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд також враховує, що відповідач не скористалась своїм правом та не подав до суду відзиву на позовну заяву, не спростував розрахунок суми позовних вимог, не подав доказів на погашення заборгованості за договором оренди, що є його процесуальним обов`язком. Отже сума заборгованості ним не заперечується. Згідно вимог ч.ч.1, 3\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі N 927/237/20). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення усправі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно договору про надання правничої допомоги №960 від 28.05.2025 року; розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу, квитанції про оплату гонорару, загальна сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката Наталюка Н.М. становить 12000,00 грн. Відповідно ч. 2\~ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову\~на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд доходить висновку про необхідність стягнення витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог та стягнути із відповідача на корить позивачки понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді у розмірі 11546\~грн.\~40\~коп. із розрахунку: ціна позову 5451,58 грн., задоволено на суму 5245,80 грн = 96,22% х 12 000 грн : 100% = 11546,40 грн. За подання позову позивачкою сплачено 2422,40 грн. судового збору, оскільки позов позивачки задоволено на 96,22 %, то із відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені останньою судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2330,83 грн. (2422,40 грн х 96,22% :100%).

Outcome: partial