Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову покликається на те, що 22.05.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (navse.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1398-6651. Згідно умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 24000 грн зі строком кредитування 300 календарних днів. Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 р. на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов?язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов?язань перед Позивачем, Відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №1398-6651 від 22.05.2024 року, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором, що є додатком до Позовної. Сплачуючи кредит, Відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов?язки, частину з яких було реалізовано. Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та не повернув кредит в повному обсязі, а тому у нього виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 26.08.2025 року становить 133 592,00 грн, з яких 24 000,00 грн прострочена заборгованість за кредитом, 106 992,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами, прострочена заборгованість покомісії 2 600,00 грн. Також наголошує, що відповідачу відомо про наявну заборгованість оскільки 11 раз оформлював кредитні відносини. Разом з тим, кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами та комісією в сумі 14 592,00 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 119 000,00 грн. Враховуючи вищезазначене позивач просить стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: 24 000,00 грн простроченої заборгованості за кредитом та 95 000,00 грн простроченої заборгованості за нарахованими процентами. Просить позов задовольнити. Ухвалою судді Трускавецького міського суду Львівської області від 23.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак скерував на адресу суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу у відсутності сторони позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився однак скерував на адресу суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в її задоволенні в повному обсязі. Зазначив, що позивач не надав належних та допустимих доказів того, що наявний в матеріалах справи паперовий текст договору створювався у порядку, визначеному Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", та що саме такий правочин підписувався електронним підписом уповноважених на те осіб з можливістю ідентифікувати підписантів договору, що є обов?язковим реквізитом електронного документа. Крім того, відсутність належного підтвердження часу та способу генерування одноразового ідентифікатора, підтвердження ним пропозиції щодо укладення договору, зокрема, довідки про ідентифікацію клієнта, хронології вчинення ним дій щодо укладення кредитних договорів у формі електронного правочину вказує на неукладеність правочину. Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а одностороннім арифметичним розрахунком, який повністю залежить від волевиявлення та дій кредитодавця, а відтак не підтверджує наявність заборгованості. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази отримання ним кредитних коштів, а карткові рахунки. Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Кредитний договір було укладено 01 квітня 2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина п?ята ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування". Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Крім того, вказує, що у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Встановлення розміру відсотків за кожен день прострочки що становить 96 000 грн, є несправедливим та суперечить принципам розумності, адже тіло кредиту становить лише 24 000 грн, а відтак заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. В подальшому на адресу суду представником позивача було подано додаткові письмові пояснення в яких зазначив, що вважає позов таким що підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 22.05.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (https://navse.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1398-6651. Відповідно до п.п.2.1, 2.2 кредитного договору кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на умовах, визначених цим договором. Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до п.3.1 цей Договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Пунктом 3.2. Договору передбачено, що для укладення цього Договору, у порядку встановленому Правилами, позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення на веб-сайті кредитодавця усіх граф відповідної форми. Надаючи таку інформацію, позичальник вказує повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачено відповідною сторінкою веб-сайту кредитодавця та які необхідні для укладення цього договору. Позичальник несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних. Відповідно до п.3.10, укладаючи договір, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] визнали усі документи (в тому числі договір), підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, еквівалентними за значенням документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенням ч.12. ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що цей Договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для Сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами Сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи цей Договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, [PERSON] підтвердила свою повну обізнаність та згоду з усіма умовами цього Договору та Правил. Відповідно до п.п.4.1,4.2 договору загальний розмір кредиту (сума Кредиту) за цим договором становить 24000,00 грн. Дата надання/видачі кредиту: 22.05.2024 р. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: кредит надається позичальнику шляхом безготівково переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1 цього Договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу (п.4.2 договору). Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу крдиту. Тип процентної ставки за користуванням кредитом - фіксована. Процентна ставка за користуванням кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за зниженою процентною ставкою. Надана клієнту в межах програм лояльності знижена ставка діє і залишається незмінною протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання позичальником умов, за яких позичальнику надається можливість сплати процентів за зниженою процентною ставкою, передбачених п.10.2. цього договору. (п.4.3 договору). Згідно з умовами п.4.5 Договору, сплату процентів за користування Кредитом та комісії за видачу кредиту Позичальник зобов`язаний здійснювати у визначні графіком платежів за Договором за зниженою ставкою (який є Додатком 3 до цього договору) дати, які є останніми днями відповідних Базових періодів. У п.4.6 договору сторони визначили, що нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання Позичальником права користування Кредитом за Зниженою ставкою). Строк кредитування - 300 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику (далі Строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту 17.03.2025 року (п.4.9). Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає 27138,17% (п.4.10). До договору про відкриття кредитної лінії №1398-6651 від 22.05.2024, укладеного між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] позивачем долучено Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «НА ВСЕ», Паспорт споживчого кредиту, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки Відповідно до п.10.1. Договору, до Позичальника застосовується програма лояльності, яка передбачає можливість сплати Позичальником процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою, яка є нижчою за Стандартну процентну ставку. Згідно із п.10.2. Договору, Знижена процентна ставка становить 1,20% за кожен день користування Кредитом, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка за користування Кредитом та є заохоченням Позичальника до сумлінного виконання умов Договору. З довідки про перерахування суми кредиту за договором №1398-6651 від 22.05.2024 вбачається, що надано грошові кошти в Кредит в загальному розмірі 24000 гривень на карту [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 26.08.2025 року [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «Укр кредит фінанс» в розмірі 133 592,00 грн, з яких 24 000,00 грн прострочена заборгованість за кредитом, 106 992,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами, прострочена заборгованість по комісії 2 600,00 грн . Відповідно до правил акції під умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків пО примусовому стягненні заборгованості для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр кредит фінанс» затвердженого наказом ТОВ «Укр кредит фінанси» № 96-П від 26.12.2023 року товариством застосовано програму лояльності до [PERSON] , а саме часткового списання заборгованості відповідачу за нарахованими комісіями та процентами у загальній сумі 14592, 00 гривень, що вказано в самій позовній заяві У відповідності до ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Закону України «Про електронну комерцію». Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідност. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання - в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 Верховний Суд зазначив, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Як зазначалось вище, кредитний договір №1398-6651 від 22.05.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем [PERSON] укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Позивач надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор, який використано для підтвердження підписання договору. Без здійснення вказаних дій відповідачем договір не був би укладений сторонами, відтак, цей правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Уст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. Відповідно до частини 1 статті 1048 та частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Окрім того, правовідносини у сфері споживчого кредитування регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII, Законом України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 р.№ 1734-VIII. Представник відповідача вказав, що згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, а також встановлення даної процентної ставки є протиправним. Проте Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг від 22 листопада 2023 року № 3498-IX були внесені зміни до ст. 8 Закону України Про споживче кредитування" (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 1, ст. 2 із наступними змінами) додано п. 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Також вищевказаним Законом було доповнено у розділі IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування":пунктом 17 такого змісту: «Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів -2, 5 %; протягом наступних 120 днів - 1, 5 %". Враховуючи, що договір був укладений 22.05.2024 року, то положення ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», на час укладення договору не застосовуються. Доводи представника відповідача про те, що встановлений позивачем розмір процентів є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України«Про захистправ споживачів» та порушує принцип розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг фінансової установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів, суд вважає безпідставними, оскільки вказаний розмір процентної ставки погоджено за домовленістю сторін у договорі, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року (справа №623/2936/19). Відповідачем не заперечується факт звернення до фінансової установи, яка спеціалізується наданням короткострокових кредитів, з метою отримання кредитних коштів. Зі змісту договору про відкриття кредитної лінії слідує, що позичальника повідомлено про те, що у разі надання позичальнику кредиту, останній за договором споживчого кредитування зобов`язаний буде сплачувати проценти, розмір та порядок нарахування яких було визначено в договорі. Крім того, позичальника повідомлено про орієнтовну загальну вартість кредиту за весь строк користування кредитними коштами. При цьому, договором про відкриття кредитної лінії встановлено, що строк кредитування становить 300 календарних днів; базовий період сплати процентів 14 календарних днів з дня отримання кредиту; базовий період сплати процентів це проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати процентів за користування кредитом. Тобто, саме в період першого базового періоду для позичальника діє пільгова процентна ставка в розмірі 1,20%, стандартна процентна ставка (1,5%) застосовується протягом всього строку дії цього договору (п.п.4.6). Таким чином, позичальника повідомлено про загальні витрати, які будуть понесені нею у разі отримання кредиту в даній фінансовій установі, зокрема, повідомлено про реальну переплату за кредитом, тобто розмір процентів, які вона буде зобов`язана повернути разом із грошовими коштами, наданими фінансовою установою позичальнику у кредит. Посилання представника відповідача на ненадання позивачем документів первинного бухгалтерського обліку, відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», недопустимість ряду доказів не заслуговує на увагу. Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Однак, зазначене положення не обмежує коло доказів, встановлене нормами ЦПК України, якими сторони вправі доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 р. № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Відповідно до позиції Верховного Суду (у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду) від 30.01.2018 р. по справі №161/16891/15-ц «Верховний Суд вказав що: доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи». Також, за змістом постанови Верховного Суду від 16.09.2020 по справі №200/5647/18: Розрахунок заборгованості також є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів Боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. Відповідно до позиції Верховного Суду, котра міститься у постанові від 08 липня 2020 року по справі №464/4985/15-ц (провадження №61-43538св18) зазначається, що твердження заявника про те, що позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором є неспроможними, оскільки в матеріалах справи, серед інших письмових доказів, наявний розширений розрахунок заборгованості. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано. У позиції Верховного Суду у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року по справі №753/16745/15-ц (провадження №61-40036св18) Верховним Судом було підтримано позицію суду апеляційної інстанції, про те що розрахунок заборгованості погоджується зі змістом договору та є належним доказом. Заперечуючи проти стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідач не погоджується з наданим банком розрахунком заборгованості. Разом з тим, відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності заборгованості за кредитом або свого відповідного розрахунку заборгованості. Свої зобов`язання за договором позики кредитор виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися грошовими коштами на умовах, передбачених Договором та в межах обумовленого предмета договору. Проте боржник [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконав та допустив заборгованість за вищевказаним Кредитним договором у вищевказаному розмірі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», у частині стягнення заборгованості за кредитом, підтверджуються належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню. Також відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422,40 грн понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved