Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

12 вересня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання права власності та стягнення нарахованої пенсії, у якій позивачка просить суд: - визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на нараховану та неотриману пенсію, яка належить спадкодавцю у розмірі 244\~969,87 гривень; - стягнути з ГУ ПФУ в Одеській області на користь [PERSON] в порядку спадкування за законом на нараховану та неотриману пенсію, яка належить спадкодавцю у розмірі 244\~969,87 гривень; - здійснити розподіл судових витрат. За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В. Ухвалою суду від 16 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачеві 15-ти денний строк для подання відзиву. Засідання по справі призначено на 06 жовтня 2025 року. 30 вересня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника позивача адвоката Атаманюка Петра Васильовича про витребування доказів, у якому заявник просив витребувати у приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Рязанцевої Ольги Юріївни належним чином засвідчені копії спадкових справ №31/2024, номер у спадковому реєстрі 73094789 та №38/2024, номер у спадковому реєстрі 73317682. 06 листопада 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. У підготовче засідання, призначене на 06 жовтня 2025 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце підготовчого засідання. Ухвалою суду від 06 жовтня 2025 року задоволено клопотання про витребування доказів. Закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду на 10 листопада 2025 року. 17 жовтня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Рязанцевої Ольги Юріївни на виконання ухвали суду від 06 жовтня 2025 року. 07 листопада 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ГУ ПФУ в Одеській області про розгляд справи без участі У судове засідання, призначене на 10 листопада 2025 року учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду, а неявка учасників справи у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення здійснити розгляд справи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 року у справі №420/26297/21, адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено, визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови [PERSON] в перерахунку та виплаті пенсії з 01.04.2019 року на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення №ЮО65541 від 13.08.2021 року, виданої [INFO] , станом на 05.03.2019 року, з урахуванням зазначених в ній основних та додаткових видів грошового забезпечення та зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії [PERSON] з 01.04.2019 року, на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення №ЮО65541 від 13.08.2021 року, виданої [INFO] , станом на 05.03.2019 року, з урахуванням вже виплачених сум. [INFO] [PERSON] , [INFO] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно. Позивачка [PERSON] є донькою померлого [PERSON] . Зазначене підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої зазначений [PERSON] та копію свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , відповідно до якого 16 липня 1983 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, в результаті чого прізвище [PERSON] змінено на « [PERSON] ». 08 жовтня 2024 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Рязанцевої О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] . Зі змісту матеріалів спадкової справи вбачається, що будь-які інші особи із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталися. Більше того, матеріали спадкової справи містять копію заповіту, посвідченого 21 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Рязанцевою О.В., реєстровий номер 2369, відповідно до якого [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не було та з чого не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що він матиме за законом право [PERSON] . Згідно з положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч. 2 ст. 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Для вказаної категорії пенсіонерів постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Порядком №22-1, зокрема, п. 2.26, передбачено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки з померлим пенсіонером, документ, що посвідчує особу заявника. Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину. Подібні положення щодо виплати суми пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю містить також і Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХІІ). Згідно ч. 1 ст. 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Порядок подання відповідною особою заяви про виплату недоодержаної пенсії, її форма, а також перелік необхідних документів визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 (далі - Порядок № 3-1). Згідно п. 3 Порядку № 3-1, така заява подається заявником до органу, що призначає пенсію. Згідно з п. 9 Порядку № 3-1, разом із заявою про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються такі документи: 1) свідоцтво про смерть пенсіонера; 2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника; 3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника). Водночас, зі смертю особи, незалежно від її статусу, пов`язаний інститут спадкування, що регламентується, головним чином, нормами цивільного права. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. З вищевказаного можна зробити висновок, що особливість пенсійних (публічно-правових) відносин у сфері соціального захисту між конкретною особою та Пенсійним фондом України полягає в тому, що вони нерозривно пов`язані з особою пенсіонера, а відтак, після смерті цієї особи зобов`язання Пенсійного фонду України, за загальним правилом, не можуть бути об`єктом спадкування та виплат на майбутнє його спадкоємцям. Водночас, недоотримана, у зв`язку зі смертю пенсіонера, сума пенсії, на яку він мав право, виплачується, зокрема, в порядку Закону № 1058-IV, а також у порядку Закону № 2262-ХІІ (для категорії пенсіонерів-військовослужбовців). Вказані положення зазначених законів дають змогу дійти висновку, що виплата суми пенсії, яка не була одержана за життя пенсіонера, за загальним правилом, здійснюється у позасудовому порядку (добровільно) органами Пенсійного фонду України членам сім`ї, особам, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, особам, що знаходилися на його утриманні, які звернулися із відповідною заявою протягом 6 місяців з дня смерті пенсіонера. У разі відсутності членів сім`ї або в разі їх незвернення за виплатою вказаної суми в межах цього строку суми пенсій, призначених, зокрема, за Законом № 1058-IV, можуть входити до складу спадщини. Зазначені висновки висловлені у постанові Верховний Суд у постанові від 15.12.2023 року у справі №805/2628/18, постановах Одеського апеляційного суду від 02.07.2024 року у справі №523/9340/23 та від 17.07.2023 року у справі №522/12253/20. Оскільки, ГУ ПФУ в Одеській області не довів наявності членів сім`ї та їх звернення до ГУ ПФУ в Одеській області за виплатою суми недоотриманої пенсії в межах шестимісячного строку, суд вважає, що зазначена сума входить до складу спадщини. У позовній заяві позивач зазначає про те, що сума недоотриманої пенсії згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 року у справі №420/26297/21 становить 244\~969,87 гривень. Зазначений факт підтверджується відповіддю ГУ ПФУ в Одеській області від 24.10.2024 року, згідно якої, відповідно до розрахунку на доплату пенсії [PERSON] перерахована на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 року у справі №420/26297/21 сума становить 244\~969,87 гривень. У позовній заяві позивач просить одночасно: визнати право власності на суму нарахованої та невиплаченої пенсії, а також стягнути з ГУ ПФУ в Одеській області суму нарахованої або невиплаченої пенсії. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, встановивши, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2022 року у справі № 560/1850/22 зобов`язано ГУ ПФУ в Хмельницькій області здійснити [PERSON] перерахунок та виплату пенсії з 01 грудня 2019 року, однак суми пенсії, що належали чоловіку позивачки залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що [PERSON] успадкувала належні її спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, а тому заявлена нею вимога про стягнення грошових коштів з органу пенсійного фонду є ефективною в розрізі поновлення порушених спадкових прав. За викладених обставин, апеляційний суд правильно скасував рішення суду першої інстанції та задовольнив позовні вимоги у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивачки, як спадкоємця за законом, на отримання належного їй спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя. Зазначена правова позиція висловлена у постанові КЦС ВС від 03.10.2025 у справі № 671/931/24. За таких обставин, належним способом захисту в даному конкретному випадку є стягнення грошових коштів з органу пенсійного фонду. Згідно зі статтями 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) вказувала, що «застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19) від 04 вересня 2018 року вказано, що «ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту)». Застосування неналежного способу захисту є підставою для відмови у задоволенні позову. Тому,\~враховуючи те,\~що позивач\~із заявою\~про виплату\~недоодержаної пенсії\~до ГУ\~ПФУ в\~Одеській області\~у встановлений\~законом строк\~ не\~звертався,\~а нарахована\~за життя\~спадкодавця,\~але невиплачена\~пенсія може\~бути об`єктом\~спадкових правовідносин,\~беручи до\~уваги той\~факт,\~що [PERSON] \~є спадкоємцем\~за заповітом\~після смерті\~ [PERSON] ,\~а розмір\~пенсії,\~яка не\~була одержана\~за життя\~пенсіонера підтверджується\~належними та\~допустимими доказами,\~беручи до\~уваги той\~фак,\~що належним\~способом захисту\~є стягнення грошових коштів з органу пенсійного фонду суд доходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовної заяви у повному обсязі та стягнення з відповідача в порядку спадкування грошових коштів у вигляді нарахованої, але не виплаченої згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 року у справі №420/26297/21 у розмірі 244 969,87 гривень. Щодо суми сплаченого судового збору, суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У позовній заяві позивач просить здійснити розподіл судових витрат. Згідно копії платіжної інструкції від 12.09.2025 року №3875-1466-8694-1985, [PERSON] сплатила в якості судового збору грошову суму у розмірі 1\~959,76 гривень. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача в порядку розподілу судових витрат підлягає стягненню на кожного з позивачів сума сплаченого судового збору у розмірі 1 959,76 гривень. На підставі зазначеного,

Outcome: partial