Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом та просить стягнути із відповідача на свою користь страхову виплату в розмірі 50000 грн 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 100000 грн 00 коп. Посилається на те, що 29 липня 2017 року між батьком позивача [PERSON] та ТОВ «Страхова компанія «КРЕДО» був укладений Договір добровільного страхування від нещасних випадків № DNHENS-176T0A1, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи. Договір діяв 12 місяців: із 07 серпня 2017 року по 06 серпня 2018 року. Страхова сума 50000 грн 00 коп., страховий платіж 240 грн 00 коп. Договір страхування пролонгується на такий же строк у випадку сплати наступних платежів за умови, якщо жоден із учасників не заявить про бажання його припинити. Страхувальник, регулярно сплачуючи страхові платежі, пролонгував дію договору. [INFO] в реанімаційному відділенні КНП «Переяславська БЛІЛ» помер батько позивача [PERSON] . Причина смерті нещасний випадок внаслідок переохолодження, що відповідно до вищезазначеного договору страхування є страховим випадком, за який передбачена страхована виплата в розмірі 50000 грн 00 коп. Слідчим СВ Відділу поліції № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області було закрите кримінальне провадження, відкрите за фактом смерті її батька, в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. 28 лютого 2025 року позивач звернулася до відповідача із заявою про настання страхового випадку. 29 березня 2025 року страховою компанією на адресу позивача був направлений лист про необхідність надання документів на підтвердження факту настання страхового випадку (висновок судово-медичної експертизи; документ, зо посвідчує особу одержувача страхової виплати; копію свідоцтва про право на спадщину). На виконання даних вимог на адресу відповідача позивачем були направлені всі необхідні документи. Натомість відповідач листом № Є.37.7.0.0./417 від 25 квітня 2025 року запросив посмертний епікриз про наявність/відсутність алкоголю в крові батька на момент події. Разом з тим, надані позивачем попередньо документи містили вказівку про відсутність алкоголю в крові батька на момент настання страхового випадку. Виконуючи вимоги страхової компанії, відповідач, користуючись правовою допомогою адвоката, звернулася до КНП «Переяславська БЛІЛ» та отримала відповідь, що даний заклад не проводить огляд на стан сп`яніння в зв`язку з відсутністю необхідного обладнання. За той час, поки позивач збирала необхідні документи, 21 червня 2025 року нею була отримана відмова у виплаті страхового відшкодування в зв`язку із неподанням позивачем необхідних документів. Вважає дії відповідача щодо вимагання додаткових документів неправомірними, такими, що суперечать правилам добровільного страхування від нещасних випадків. Вважає, що неможливість надання посмертного епікризу не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Крім того, позивач просить стягнути із відповідача моральну шкоду, посилаючись на те, що внаслідок протиправних дій відповідача була завдана шкода її моральному здоров`ю. Життя позивача було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями під час необхідності доведення своїх прав споживача. Вона була позбавлена можливості реалізувати свої звички та бажання, будучи вимушена витрачати час на підготовку заяв та звернень, відвідування лікувальних закладів та органів державної влади. Ухвалою від 04 серпня 2025 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.34). Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, не надано відзиву на позов, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 вересня 1980 року Іллінецькою сільською радою Чорнобильського району Київської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). 29 липня 2017 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» та [PERSON] був укладений Договір (поліс) страхування від нещасних випадків № DNHENS-176T0A1 (далі Договір). Відповідно до п.7 Договору він діє 12 місяців із 07 серпня 2017 року по 06 серпня 2018 року включно (але не більше ніж оплачуваний період). Термін закінчення останнього оплаченого періоду страхування відповідає терміну закінчення Договору страхування. Цей Договір страхування лонгується на такий самий строк у разі сплати наступних платежів, якщо жодний з учасників Договору страхування не заявить про бажання його припинити. Страхова сума 50000 грн 00 коп., страховий платіж 240 грн 00 коп. (п.п.8, 10 Договору). Відповідно до п.6.1.1. Договору страховим випадком є смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку. Із доданих до позову платіжних інструкцій (а.с.13-14) вбачається, що останні проплати за вищезазначеним Договором страхування були зроблені [PERSON] 15 грудня 2024 року та 07 січня 2025 року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21 лютого 2025 року (а.с.15) [PERSON] помер [INFO] . \~ \~ \~ \~Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть № 62 від 21 лютого 2025 року (а.с.16-17) причиною смерті [PERSON] , [INFO] , було загальне переохолодження тіла; нещасний випадок, пов`язаний з дією надмірно низької зовнішньої температури. \~ \~ \~ \~За фактом смерті [PERSON] було відкрите кримінальне провадження, відомості про яке 21 лютого 2025 року були внесені до ЄРДР за № 12025111240000092. Кваліфікація кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до висновку експерта № 62 від 24 березня 2025 року (а.с.19-20) смерть [PERSON] , [INFO] , настала від загального переохолодження тіла. При судово-токсикологічному дослідженні в крові не виявлено спирту та його ізомерів. \~ \~ \~ \~Постановою слідчого\~СВ Відділу\~поліції №\~1\~Бориспільського РУП\~ГУ НП\~в Київській\~області Гори\~А.Б.\~від 28\~лютого 2025\~було закрите\~вищезазначене кримінальне\~провадження на\~підставі п.1\~ч.1\~ст.284\~КПК України,\~в зв`язку\~з відсутністю\~в діянні\~складу кримінального\~правопорушення (а.с.18).\~ 05 березня 2025 року позивач [PERSON] направила на адресу відповідача заяву про настання страхового випадку (смерті застрахованої особи [PERSON] внаслідок нещасного випадку) та здійснення виплати за Договором добровільного страхування від нещасних випадків № DNHENS-176T0A1 від 29 липня 2017 року. \~ \~ \~ \~Із відповіді Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» № Є.37.7.0.0/332 від 26 березня 2025 року (а.с.23) вбачається, що для отримання страхової виплати [PERSON] необхідно подати наступні документи: висновок судово-медичної експертизи, довідку із поліції про обставини смерті, рішення суду, документ про відкриття або закриття кримінального провадження, паспорт, РНОКПП, реквізити, на які необхідно провести перерахування страхової виплати. \~ \~ \~ \~На виконання вимог, зазначених у вищезазначеному листі відповідача, позивачем 26 квітня 2025 року на адресу відповідача засобами поштового зв`язку були відправлені наступні документи: висновок експерта № 62 від 24 березня 2025 року, постанова про закриття кримінального провадження, копію паспорта довідки про РНОКПП позивача, довідку із зазначенням реквізитів для перерахування страхового відшкодування (а.с.24). \~ \~ \~ \~Своїм листом № Є.37.7.0.0/418 від 28 квітня 2025 року (а.с.26-27) Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» повідомило позивача про необхідність подачі виписного епікризу зі стаціонару (посмертного епікризу) із зазначенням наявності або відсутності алкоголю в крові на момент події. \~ \~ \~ \~Позивач звернулася до КНП «Переяславська БЛІЛ» з метою отримання вищезазначеного епікризу. \~ \~ \~ \~Згідно відповіді № 937 від 27 червня 2025 року (а.с.28) КНП «Переяславська БЛІЛ» не входить до переліку закладів охорони здоров`я, затверджених МОЗ України, яким надається право проводити огляд на стан сп`яніння. Крім того, в даній відповіді зазначено, що при госпіталізації 20 лютого 2025 року [PERSON] до даного закладу, у нього були відібрані зразки крові для проведення дослідження на вміст у ній алкоголю та наркотичних речовин. Разом з тим, у закладі відсутня можливість проведення таких досліджень із-за відсутності необхідного обладнання. В даний час у зібраного матеріалу закінчився строк дії. \~ \~ \~ \~Листом № 15.04.2025/006-SITE2148666 (а.с.29) позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування за Договором (полісом) страхування від нещасних випадків № DNHENS-176T0A1 від 29 липня 2017 року в зв`язку із неподанням документів, що підтверджують факт та обставини настання страхового випадку, що передбачені п.п.1.2.6, 3.2, 3. Умов страхування до Договору страхування. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути, в тому числі, життя. Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст.979 ЦК України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про страхування», інших законодавчих актів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.92 Закону України «Про страхування» страховик за договором страхування зобов`язаний, у разі настання страхового випадку, здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк. Згідно ч.2 ст.94 Закону України «Про страхування» розмір страхової суми визначається за домовленістю між страховиком та страхувальником або відповідно до законодавства під час укладення договору страхування або внесення змін до такого договору. Відповідно до ч.6 ст.94 Закону України «Про страхування» страхові виплати здійснюються у порядку, визначеному страховим продуктом та договором страхування, якщо інше не передбачено законодавством України. Відповідно до ч.3 ст.102 Закону України «Про страхування» у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страховик зобов`язаний встановити факт, причини та обставини такої події та прийняти з урахуванням умов договору страхування рішення про визнання або невизнання випадку страховим. Здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта). Договором страхування визначається перелік документів, що підтверджують факт та обставини настання страхового випадку і розмір заподіяної шкоди (збитку), а також форма, спосіб та порядок подання таких документів, якщо інше не передбачено законодавством України (ч.1 ст.102 Закону України «Про страхування» ). У разі визнання випадку страховим страховик здійснює страхову виплату страхувальнику (іншій особі, визначеній договором страхування або законодавством) відповідно до умов договору страхування або законодавства (ч.4 ст.102 Закону України «Про страхування»). Відповідно до статті 991\~ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Дана норма кореспондується із нормами ст. 26 Закону України «Про страхування». Статтею 104 Закону України «Про страхування» визначено порядок та відстави відмови у виплаті страхового відшкодування. Відповідно до частини першої ст.104 Закону України «Про страхування» у разі прийняття рішення про відмову у здійсненні страхової виплати страховик зобов`язаний протягом строку, передбаченого договором страхування або законодавством, повідомити страхувальника (іншу особу, яка відповідно до договору або законодавства має право на отримання страхової виплати) у письмовій формі про прийняте рішення з обґрунтуванням підстави відмови. Згідно положень частини другої статті 104 Закону України «Про страхування» однією з підстав для відмови страховика у здійсненні страхових виплат є наявність інших підстав, встановлених законодавством, у тому числі для договорів страхування, обов`язковість укладення яких визначена законом. Відповідно до ч.4 ст.104 Закону України «Про страхування» рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхової виплати може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: розірвання договору за взаємною домовленістю сторін; розірванні договору в судовому порядку; відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України, недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). З моменту укладення договору він має вищу /обов`язкову силу для сторін. Після підписання /укладення договору Сторони пов`язуються взаємними правами та обов`язками і не можуть в односторонньому порядку відмовлятися від виконання взятих на себе зобов`язань. Отже, судом встановлено, що 29 липня 2017 року між товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» та батьком позивача укладено електронний поліс добровільного страхування від нещасних випадків № DNHENS-176T0A1. Відповідно до п. 4.1. предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи. Пунктом 4.2. договору передбачено, що згідно з умовами договору і правил страхування, страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування Страхувальнику або Вигодонабувачу, а Страхувальник зобов`язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови Договору і Правил страхування, зазначених в п. 4.3 полісу. Згідно з п. 4.3 договір укладено між страховиком та страхувальником відповідно до «Особливих умов добровільного страхування від нещасних випадків клієнтів фінансових установ», (нова редакція) Додаток № 4 до Правил добровільного страхування від нещасних випадків № П-02, затверджених розпорядженням Дирекції № 87 від 31.05.2017 р., зареєстрованих Нацкомфінпослуг 11.07.2017 р., реєстраційний номер 0217204 (Правила страхування) із дотриманням законів України «Про страхування», «;Про\~електронні документи\~та електронний\~документообіг» та «;Про електронну комерцію». Договір складено в електронному форматі та підписано електронними підписами шляхом направлення Страховиком або його страховим агентом одноразового ідентифікатора на мобільний телефон Страхувальника та введення Страхувальником в програмні комплекси Страховика або його страхового агента отриманого одноразового ідентифікатора. Страховим агентом за цим договором є ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі договору доручення на виконання страхових агентських послуг № 6 від 11.07.2016 року (п. 4.5 договору). Застрахованою особою за договором є батько позивача [PERSON] , а страхова сума склала 50000,00 грн. (п. 5 договору). Страховими випадками згідно з договором і Правилами страхування є події, які сталися внаслідок нещасного випадку, що мав місце під час дії полісу страхування, та підтверджені документами, виданими компетентними органами у встановленому законодавством порядку, тобто медичними закладами, судом тощо (п. 6.1. договору). Пункт 6.1.1. договору передбачає, що страховий випадок - це смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку. Згідно з пунктом 6.2 Договору нещасним випадком за цим договором страхування слід вважати раптову, випадкову, короткочасну, незалежну від волі Застрахованої особи (Страхувальника, Вигодонабувача, Спадкоємця) подію, що фактично відбулась і внаслідок якої настала, зокрема, її смерть. Відповідно до Правил добровільного страхування від нещасних випадків, які вказані у п. 4.3. договору (полісу), розділ Терміни, до нещасного випадку відносяться події, що призвели, в тому числі, до смерті застрахованої особи, а саме, в тому числі, переохолодження. Відповідно до п. 1.2.6. Умов страхування до договору добровільного страхування від нещасних випадків, які є невід`ємною частиною Договору добровільного страхування передбачено, що страхувальник зобов`язаний для вирішення питання про здійснення страхової виплати надати страховику (або страховому агенту) документи зазначені в п. 3.3 Умов. Згідно з п. 1.3.1. Умов страхування страховик має право вимагати від страхувальника надання необхідної інформації та документів, що мають значення для оцінки ступеня страхового ризику. Згідно п. 3.3. Умов страхування до договору страхування встановлено обов`язок позивача до заяви про страхову виплату надати документи, в тому числі, у разі смерті особи, посмертного епікризу. Відповідно до п. 1.3.4. Умов страхування страховик має право відмовити у здійсненні страхової виплати у випадках, передбачених розділом 4 цих Умов. Згідно з п. 4.2. Умов страхування не визнаються страховими випадками, зокрема, смерть Застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, які відбулися, зокрема: внаслідок травм, отриманих Застрахованою особою, що знаходилася в стані алкогольного сп`яніння, під впливом психоактивної речовини (підпункт 5); у зв`язку з вживанням Застрахованою особою алкоголю, наркотичних, токсичних, психотропних речовин, ліків без призначення лікаря, самолікування або лікування особою, яка не мас медичної освіти (підпункт 6). Згідно з останнім абзацом договору (полісу), Умови публічної оферти та страхування розміщені на сайті страховика. Умови страхування є невід`ємною частиною договору страхування. Підписанням цього Договору Страхувальник підтверджує, що з інформацією, зазначеною в частині другій ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ознайомлений; згоду застрахованих осіб на страхування отримав. Як вбачається із доданої до позову копії Договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків № DNHENS-176T0A1 від 29 липня 2017 року, даний договір був укладений між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» та [PERSON] . На момент нещасного випадку вищезазначений договір був чинним, оскільки [PERSON] , здійснивши проплати за ним, автоматично пролонгував його дію, що підтверджується доданими копіями платіжних доручень (а.с.13-14). Відповідно до п.6.1.1. Договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків № DNHENS-176T0A1 від 29 липня 2017 року страховим випадком є смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, внаслідок якої виплачується 100 % сума страхового відшкодування. Як вбачається із копії довідки КНП «Переяславська БЛІЛ»№ 62 від 21 лютого 2025 року причиною смерті [PERSON] , 1955 року народження, є загальне переохолодження тіла; нещасний випадок, пов`язаний з дією надмірно низької зовнішньої температури. Із направленого на адресу позивача листа Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» № Є.37.7.0.0/418 від 28 квітня 2025 року (а.с.26-27) вбачається, що позивачу необхідно додати виписний епікриз зі стаціонару (посмертний епікриз) із зазначенням наявності або відсутності алкоголю в крові [PERSON] на момент події. Причиною відмови у виплаті страхового відшкодування відповідач зазначає неподання позивачем документів, зазначених в п.3.3 та п.1.3.1 Умов страхування до Договору страхування, що підтверджують факт та обставини настання страхового випадку посмертного епікризу (а.с.26-27, 29). Із копії висновку експерта № 62 від 24 березня 2025 року (а.с.19-20) та копії постанови слідчого СВ Відділу поліції № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області Гори А.Б. про закриття кримінального провадження від 28 лютого 2025 року (а.с.18) вбачається, що при судового-токсикологічному дослідженні в крові [PERSON] спирти та його ізомери не виявлені. Дата судово-токсикологічного дослідження 11 березня 2025 року. Разом з тим, у розділі «обставини справи» Висновку експерта міститься натспуна інформація: з медичної картки стаціонарного хворого доставленого до лікарні [PERSON] попередній діагноз, в тому числі отруєння сурогатами алкоголю; при огляді анестезіолога зі слів дочки [PERSON] її батько зловживав алкоголем та вживав алкогольні напої напередодні увечері; заключний діагноз в тому числі, отруєння сурогатами алкоголю. Отже, враховуючи умови Договору, інформація щодо наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння у застрахованої особи на момент нещасного випадку має важливе значення при вирішенні питання щодо страхового відшкодування. Як вже було зазначено, відповідно до п. 1.2.6 Умов страхування до договору добровільного страхування від нещасних випадків, які є невід`ємною частиною договору добровільного страхування передбачено, що страхувальник зобов`язаний для вирішення питання про здійснення страхової виплати надати страховику (або страховому агенту) документи зазначені в п. 3.3 Умов, зокрема, й посмертний епікриз. Позивач такої інформації відповідачу не наддав. А, з врахуванням вище зазначених наявних у медичній документації даних щодо вживання алкогольних напоїв померлим напередодні, загалом зловживання ним алкоголем, попереднього та заключного діагнозів померлого як стаціонарного хворого, в тому числі, отруєння сурогатами алкоголю, відсутність такого документа правомірно не давало можливості Страховику однозначно кваліфікувати подію як страхову. Договір як універсальний регулятор приватних відносин, покликаний забезпечити їх регулювання та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення приватних прав та обов`язків (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2023 року в справі N 465/5980/17. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). У статті 629\~ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду) (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі N 355/385/17). Позивач не виконав свого обов`язку щодо надання страховику документів, що підтверджують факт настання страхового випадку (посмертний епікриз). Підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування передбачені статтею 991\~ЦК України та статтею 26\~Закону України\~«Про страхування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону (частина друга статті 991 ЦК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). У постанові Верховного Суду від 01 лютого 2018 року в справі N 522/1903/15-ц вказано, що: «тлумачення статей 990, 991 ЦК України, частини другої статті 8, частини першої статті 25\~Закону України\~«Про страхування» свідчить, що обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. Якщо ж подія, що настала, не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно до вимог договору страхування або закону, обов`язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає». Отже, проаналізувавши всі наявні у справі докази в сукупності, суд констатує наступне. За умовами договору добровільного страхування укладеного між сторонами не визнаються страховими випадками, зокрема, смерть Застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, які відбулися, зокрема: внаслідок травм, отриманих Застрахованою особою, що знаходилася в стані алкогольного сп`яніння, під впливом психоактивної речовини (підпункт 5); у зв`язку з вживанням Застрахованою особою алкоголю, наркотичних, токсичних, психотропних речовин, ліків без призначення лікаря, самолікування або лікування особою, яка не мас медичної освіти (підпункт 6). Позивач не надав належних документів, як це визначено в п. 3.3 Умов страхування. Оскільки за змістом вище згаданих нормативно-правових актів страховим випадком є подія, яка відбулася у період дії договору страхування, а надані страхувальником документи не тільки не відповідають вимогам п. 3.3 Умов страхування, але й не підтверджують факт настання події під час дії полісу страхування, суд погоджується із рішенням страховика щодо відмови у виплаті страхового відшкодування. Як вже зазначалося, обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. Якщо ж подія, що настала, не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно до вимог договору страхування або закону, обов`язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивач як сторона по справі зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на правову підставу своїх вимог та заперечень. З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що в ході розгляду справи позивачем не спростована правомірність рішення страховика про відмову у виплаті страхового відшкодування, не надано беззаперечних та однозначних доказів не перебування застрахованої особи під час нещасного випадку у стані алкогольного сп`яніння, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову як в частині стягнення страхового відшкодування, так, як наслідок, і в частині стягнення моральної шкоди. На підставі викладеного, згідно статей 10, 12, 13, 19, 80, 81, 141, 263-265, 268, 273, 274, 277, 279, 354 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed