Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. До суду 12.09.2025 надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування поданого позову позивачем зазначено про те, що згідно з судовим наказом, виданим Козятинським міськрайонним судом Вінницької області 31.03.2023 в справі №133/750/23 з [PERSON] на користь [PERSON] провадиться стягнення аліментів на утримання спільного сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.03.2023 року до досягнення сином повноліття. Заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] немає, що підтверджується довідкою про розрахунок аліментів Козятинського відділу ДВС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в межах виконавчого провадження [NUMBER]. З 2022 року позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають двох спільних дітей: сина - [PERSON] , та сина - [PERSON] , [INFO] . Крім спільних з [PERSON] дітей, у дружини є ще двоє дітей від попередніх шлюбів, а саме: син - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження. Батьки дітей дружини померли, у зв`язку із чим, на день звернення до суду з позовом, на утриманні позивача перебуває четверо дітей, а також, дружина, яка не працює і перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Згідно з позовною заявою, дохід позивача за останні шість місяців складає 160 609, 53 грн. Враховуючи вищевказані обставини, позивач зазначив, що має важкий матеріальний стан, у зв`язку із чим просив зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь [PERSON] в справі № 133/750/23 на утримання сина - [PERSON] , [INFO] з 1/4 до 1/8 частини зі всіх видів мого заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. До справи надійшов відзив, змістом якого, відповідач позовні вимоги визнає частково. Вважає, що пасинки позивача отримують, передбачену законодавством допомогу від держави: пенсію по втраті годувальника. Зазначає, що позивач навів інформацію про дохід, отриманий під час роботи у виконавчій службі, що не відображає реальний рівень його теперішнього доходу, так як останній повернувся на військову службу та на сьогоднішній день є військовослужбовцем. З огляду на викладене, з метою забезпечення найкращих інтересів дитини, просила суд позовні вимоги задовольнити частково, встановивши розмір аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/5 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 02.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження, визначено дату, час і місце проведення судового засідання. До справи надійшов відзив (№1/301/25 від 17.11.2025), порушення строку його подання судом не встановлено, що підтверджено поштовим повідомленням про отримання копії позовної заяви із додатками стороною відповідача. Розгляд справи відповідач просила здійснювати без її участі. До суду 11.11.2025 надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи без участі представника позивача та позивача, а також про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження понесених суттєвих витрат позивачем, а саме: докази про стан здоров`я та перенесені хірургічні лікування на серці у двох дітей, які являються членами сім`ї позивача: у вересні 2025 року встановлення серцевого імпланту [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується виписними епікризами та довідками Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М.Амосова Національної академії медичних наук України», виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] . Зазначене клопотання судом задоволено. Інші заяви та клопотання від учасників справи, у тому числі про витребування доказів, до суду не надходили, процесуальні дії не вчинялись. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням надокази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що згідно з судовим наказом, виданим Козятинським міськрайонним судом Вінницької області 31.03.2023 в справі №133/750/23 з [PERSON] на користь [PERSON] провадиться стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.03.2023 року до досягнення сином повноліття. Постановою головного державного виконавця Козятинського відділу ДВС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Аніцької Ю.В. від 06.06.2023 відкрито виконавче провадження [NUMBER] по виконанню вищевказаного судового наказу. Заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] немає, що підтверджується довідкою про розрахунок аліментів Козятинського відділу ДВС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в межах виконавчого провадження [NUMBER]. З 2022 року позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого є двоє спільних дітей: син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] виданим Козятинським відділом ДРАЦС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) , а/з № 210 від 24 вересня 2024 року та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Козятинським відділом ДРАЦС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), а/з №43 від 22 лютого 2021 року. Також позивач має пасинків: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] виданим відділом РАЦС Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, а/з №335 ; син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] виданим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, а/з №258 від 11 жовтня 2013 року. Батьки пасинків померли, а саме: [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 07 травня 2021 року Козятинським міськрайонним відділом ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), а/з №581 складений 05 травня 2021 року Шосткінським міськрайонним відділом ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми); [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Козятинським відділом ДРАЦС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), а/З №236 складений 14 грудня 2021 року виконавчим комітетом Глуховецької селищної ради Хмільницького району Вінницької області. На день звернення до суду з позовом, судом встановлено, що на утриманні позивача перебувають його діти: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , який народився після винесення судового наказу, Козятинським міськрайонним судом Вінницької області від 31.03.2023 в справі №133/750/23. Судом встановлено, що тимчасово, на утриманні позивача перебуває дружина [PERSON] , яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 10.09.2025 та довідкою ФОП [PERSON] від 08.09.2025. Згідно із довідкою з місця роботи Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03.09.2025 дохід позивача за останні шість місяців складає: нараховано 160 609, 53 грн, у тому числі виплачено: 92 751.98. Позивачем надано до суду дані щодо стану здоров`я та перенесені хірургічні лікування на серці у двох дітей, які являються членами сім`ї позивача: у вересні 2025 року встановлення серцевого імпланту [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується виписними епікризами та довідками Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М.Амосова Національної академії медичних наук України», виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] . Водночас суду не надано доказів, які б підтверджували понесені позивачем витрати на лікування дітей (рахунки зі сплати медикаментів, оплати медичних послуг, вартість запланованої реабілітації тощо). Отже, зміст спірних правовідносин, які виникли між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , є відносини, які пов`язані із виконанням обов`язку щодо утримання дитини, а саме щодо зменшення розміру аліментів, які стягуються із батька, шляхом зменшення частки від заробітку (доходу) платника аліментів з 1/4 на 1/8 (сімейні правовідносини). Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Розглянувши позовну заяву, взявши до уваги аргументи викладені у відзиві, дослідивши наявні письмові докази на предмет їх належності, допустимості та достовірності, як кожного доказу окремо, та і у сукупності та взаємозв`язку, суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню у зв`язку із наступним. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Як передбачено ч.5-7 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). За змістом ч.2 ст.18 СК України суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Так, способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є зміна правовідношення. Стаття 8 СК України врегульовує, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Сімейні спори, які стосуються інтересів дітей та їх батьків, необхідно розглядати з урахуванням принципів правового статусу дитини, які закріплені у Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21 грудня 1995 року), зокрема, при ухваленні всіх рішень, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси мають першорядне значення і повинні повністю й ефективно дотримуватися, держава має позитивні зобов`язання щодо дітей, щоб будь-які вжиті заходи ніколи не шкодили їхньому здоров`ю та розвитку (забезпечує у максимально можливій мірі безпечне життя і здоровий розвиток дитини). Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц вказала, що положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. Згідно з положеннями до ч.1,2 ст.24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Статтею 242 ЦК України встановлено, що батьки є законними представниками своїх малолітніх та/чи неповнолітніх дітей. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Похідний характер означає відсутність пріоритету інтересів батьків над інтересами дитини та переважність права захисту прав дитини, а тому у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин кожної конкретної справи, а вже тільки потім - права батьків. Подібний висновок Верховний Суд зробив у постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 712/11527/17. Згідно з ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як врегульовано ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За нормою ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За приписами ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Враховуючи встановлені фактичні обставини справи та наведені нормативні положення, суд дійшов висновку про те, що позивач правомірно звернувся до суду із зазначеним позовом. Основною підставою для звернення до суду позивача стало те, що з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів у [PERSON] народилась ще одна дитина, а також на утриманні перебуває дружина, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Власне факт народження ще однієї дитини, [PERSON] , [INFO] безвідносно до спільного чи окремого проживання із сином від першого шлюбу, є підставою для зміни розміру аліментів, що стягуються на утримання спільної дитини, адже сукупний розмір витрат позивача має безпосередній вплив на матеріальний стан особи. Зазначені обставини підтверджують погіршення матеріального стану батька (платника аліментів), виходячи з доказів, що були надані суду сторонами та є підставою для часткового задоволення позовних вимог. При цьому суд відхиляє доводи позивача щодо зміни його майнового стану у зв`язку із утриманням пасинків та сина, [PERSON] , [INFO] , адже зазначені обставини існували до винесення судового наказу Козятинським міськрайонним судом Вінницької області від 31.03.2023 в справі №133/750/23, який позивачем не оскаржувався. Не доведено позивачем погіршення його матеріального стану у зв`язку із лікування дітей, так як доказів понесених ним витрат суду не надано. Самі по собі факти того, що було проведено оперативне втручання по встановленню імплантів на серце дітей, не підтверджують та не спростовують зміну майнового стану позивача. Не приймає суд і доводи сторони відповідача з приводу того, що матеріальний стан [PERSON] не змінився, а останній має стабільне грошове забезпечення військовослужбовця та державні пільги для багатодітних сімей, а також пенсії по втраті годувальника. Відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Крім того, сторона відповідача не була позбавлена права заявити клопотання про витребування доказів, про їх забезпечення, зокрема, шляхом допиту свідків, реалізуючи свої процесуальні права та можливості для доведення наявних заперечень. Тому, враховуючи встановлені судом підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання [PERSON] , [INFO] , суд ухвалює рішення про часткове задоволення позову, змінюючи розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача згідно з судовим наказом, виданим Козятинським міськрайонним судом Вінницької області 31.03.2023 в справі №133/750/23 зменшивши частку, що стягується. Так, відповідно до законодавчо визначених способів захисту, вважає за необхідне стягувати з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/5 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Саме такий розмір аліментів, які підлягають до стягнення з позивача на користь відповідача на неповнолітню дитину на думку суду є достатнім та справедливим, не порушує прав ні отримувача, ні платника аліментів, а також забезпечуватиме належний рівень життя та розвитку їхньої спільної дитини. За приписами ч.1 ст.133, ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір позивачем на підставі п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір») не сплачувався, у зв`язку із чим розподіл судових витрат не здійснюється.

Outcome: partial