Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про визнання шлюбу недійсним. Стислий виклад позиції позивача У позовній заяві [PERSON] вказує, що 16.03.2007 між нею та громадянином Турецької Республіки [PERSON] був укладений шлюб. Водночас, після укладення шлюбу між сторонами так і не було створено сім`ї: спільне проживання та ведення спільного господарства не почалося, подружні обов`язки не виконувалися. З моменту укладення шлюбу [PERSON] не мав наміру створювати сім`ю, а метою укладення шлюбу було лише отримання відповідачем права на перебування в Україні або інших документів, що свідчить про фіктивність шлюбу. Стислий виклад позиції відповідача [PERSON] відзив на позов не подав, проте в судовому засіданні 12.11.2025 позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі та погодився з її твердженнями викладеними в позовній заяві. Процесуальні дії у справі У лютому 2025 року [PERSON] звернулася із вказаним позовм до Київського районного суду м. Одеси. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.02.2025 у справі №947/6529/25 матеріали цивільної справи передані за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2025 головуючим суддею у справі визначений суддя Голосіївського районного суду міста Києва Чекулаєв С.О. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 01.04.2025 відкрито провадження у справі, за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 21.08.2025. 21.08.2025 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду на 12.11.2025. Фактичні обставини встановлені судом Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, 16.03.2007 між [PERSON] та громадянином Турецької Республіки (м. Зіле) [PERSON] був зареєстрований шлюб про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблений актовий запис №235. Прізвище дружини змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання суд встановив, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні [PERSON] підтвердив, що дійсно у 2007 році зареєстрував шлюб з позивачкою, проте тривалий час із нею не проживає, відносин не підтримує, з обставинами викладеними у позові погоджується. Мотиви, з яких суд дійшов висновків та закон, яким керувався суд Відповідно до статті 42 Сімейного кодексу України право на звернення до суду позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена. Згідно з частиною другою статті 3 Сімейного Кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частиною першою статті 14 Сімейного Кодексу України передбачено, що сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі. У відповідності до частини першої статті 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38-40 цього Кодексу. Відповідно до статті 36 Сімейного кодексу України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України. Згідно статті 37 Сімейного кодексу України шлюб є правозгідним, крім випадків, встановлених частинами першою - третьою статті 39 цього Кодексу, а також якщо він не визнаний недійсним за рішенням суду. Стаття 38 Сімейного кодексу України регламентує, що підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених ст.ст.22, 24-26 цього Кодексу. Частиною другою статті 40 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Як роз`яснено в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» згідно з Сімейним кодексом шлюб може бути визнано недійсним за рішенням суду або за заявою заінтересованої особи до органу РАЦС; позасудовий порядок визнання шлюбу недійсним настає при вчиненні сторонами при укладенні шлюбу таких істотних порушень умов вступу в шлюб, в силу яких він вважається недійсним і без рішення суду (ст.39 Сімейного кодексу України), зокрема у разі реєстрації шлюбу з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі; між особами, які є родичами прямої лінії споріднення, а також між рідними братом і сестрою, особою, яка до того була визнана недієздатною. У вказаних випадках за заявою заінтересованої сторони орган РАЦС анулює актовий запис про шлюб. При розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 Сімейного кодексу України). Зі змісту шлюбно-сімейних правовідносин, поняття шлюбу, а також положень Сімейного кодексу України та зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що при розгляді спорів щодо фіктивності шлюбу судам необхідно встановити всі обставини справи, зокрема, стосунки подружжя до шлюбу, його тривалість, спільне проживання, у разі тимчасового або роздільного проживання, його причини, ведення господарства подружжям у шлюбі, набуття спільного майна, інші докази, які б свідчили про бажання створити сім`ю чи про його відсутність. З матеріалів справи вбачається, що з моменту реєстрації шлюбу та до моменту звернення позивача до суду з позовом минуло18 років. Згідно доводів позовної заяви, визнаних відповідачкою, вбачається, що протягом вказаного часу, фактичних шлюбних відносин сторони не підтримували, жили окремим життям, спільного господарства не вели. При вирішенні цієї справи суд також бере до уваги те, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги та обставини, які вказані у позовній заяві. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що сторони дійсно уклали між собою шлюб без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про визнання шлюбу недійсним є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Також суд дійшов до висновку, що задоволенню підлягає похідна позовна вимога про зміну прізвища позивача. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд бере до уваги, що позивач просить суд судові витрати покласти на неї.

Outcome: approved