Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

15 травня 2025 року позивач АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24.02.2024 року, будучи клієнтом Банку, позичальник уклав з Банком кредитний договір № АВН0СТ155101708805812461 щодо надання кредиту в розмірі 16 500 грн. 00 коп. строком на 36 місяців (тобто до 23.02.2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 85,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Проте, відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 15.05.2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором становить 20\~086 грн. 27 коп., яка складається з: 14 958 грн. 52 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 4 892 грн. 82 коп. - загальний залишок заборгованості за процентами, 234 грн. 93 коп. загальний залишок заборгованості за пенею. Таким чином, у зв`язку з виникненням у відповідача вказаної заборгованості за договором, яку він в добровільному порядку не сплачує, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за кредитним договором № АВН0СТ155101708805812461 від 24.02.2024 року в сумі 20\~086 грн. 27 коп., а також витрат по сплаті судового збору. Ухвалою судді від 03 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача АТ «Акцент-Банк» в судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , який повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, жодних заяв, клопотань чи відзиву на позов до суду не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частина перша статті 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами першою та другою статті 10 ЦПК України встановлено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до позивача АТ «Акцент-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 24.02.2024 року, будучи клієнтом Банку, відповідач уклав з Банком кредитний договір № АВН0СТ155101708805812461, згідно якого отримав кредит в розмірі 16 500 грн. строком на 36 місяців (тобто до 23.02.2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 85,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Підписанням цієї заяви [PERSON] підтвердив та погодився, що до укладання цієї угоди ознайомився з актуальними умовами та правилами надання банківських послуг; ця заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять договір. Отримав їх примірники, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Відповідно до п. 11 заяви про надання послуги «Швидка готівка» та паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка», у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,07 % (не менше 1 грн.) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15% від суми простроченого платежу. Банк свої зобов`язання за кредитним договором № АВН0СТ155101708805812461 від 24.02.2024 року виконав належним чином перерахував [PERSON] на його банківський рахунок 16\~500 грн. 00 коп., що підтверджується копією меморіального ордеру № TR.34036125.40908.65455 від 24.02.2024 року Проте відповідач належним чином кредит не погашав, у зв`язку з чим згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № АВН0СТ155101708805812461 від 24.02.2024 року, станом на 15.05.2025 року у нього виникла заборгованість перед банком в сумі 20\~086 грн. 27 коп., яка складається з: 14 958 грн. 52 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 4 892 грн. 82 коп. - загальний залишок заборгованості за процентами, 234 грн. 93 коп. загальний залишок заборгованості за пенею. Статтею 11 Цивільного Кодексу України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. В силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Зі змісту положень ст. 546 ЦК України слідує, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтею 549 ЦК України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Нормами статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, надані докази, а саме анкета-заява, що містить підпис відповідача, заява про надання послуги «Швидка готівка», паспорт споживчого кредиту, розрахунок заборгованості та виписку по кредиту, суд вважає належними доказами, оскільки вони обґрунтовують вимоги в межах заявлених у позові, де також враховано період порушення боржником умов договору, часткове виконання ним умов договору. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. За даних обставин суд висновує про необхідність задоволення позовних вимог АТ «Акцент-Банк» про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ155101708805812461 від 24.02.2024 року в сумі 20 086 грн. 27 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2\~422 грн. 40 коп. у рахунок відшкодування судового збору у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved