Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний позов, згідно якого позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток №2016300161 від 05.09.2017 року у сумі 46111,62 грн., суму сплаченого судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Стислий виклад позиції позивача. 05.09.2017\~року між\~АТ «ОТП\~БАНК» (далі\~ Первісний\~кредитор)\~та відповідачкою\~було укладено\~кредитний договір № 2016300161(далі Кредитний договір). Первісний кредитор свої зобов`язання до Кредитним договором виконав в повному обсязі, разом з цим, відповідачка порушила свої зобов`язання, в результаті чого у неї виникла вищевказана заборгованість. В подальшому, 24.03.2023 року між АТ «ОТП БАНК» та позивачем було укладено договір факторингу № 24/03/23, згідно якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором. Стислий виклад заперечень відповідачки. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, вважається такою, що належним чином повідомлялась про дату, час та місце судового засідання\~згідно частини 11 статті 128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов у встановлений судом строк не подала. Разом з цим, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Процесуальні дії у справі. 29.04.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 05.09.2017 року між Первісним кредитором та відповідачкою було укладено Кредитний договір. Далі, Первісним кредитором було виконано свої зобов`язання за Кредитним договором, що підтверджується випискою по картці. Разом з цим, відповідачка порушила свої зобов`язання за Кредитним договором, в результаті чого у неї виникла заборгованість у розмірі 46111,62 гривень, яка складається з 27011,99 гривень (тіло кредиту), 19099,63 гривень (заборгованість по відсоткам). 24.03.2023 року між АТ «ОТП БАНК» та позивачем укладено договір факторингу № 24/03/23, згідно якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором. При цьому, 11.03.2025 року позивач надсилав на адресу відповідачки вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, однак остання не виконала свої зобов`язання. Водночас, статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). У відповідності до приписів частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами, оскільки відповідачем у встановлений судом строк відзив на позов не подано. Як встановлено судом, між Первісним кредитором та відповідачкою було укладено Кредитний договір, право вимоги за яким відповідно до договору факторингу перейшло до позивача. Відповідачка свої зобов`язання належним чином за Кредитним договором не виконує, в результаті чого у неї виникла заборгованість у розмірі 46111,62 гривень, що підтверджується наявними матеріалами справи. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". Частина 1 статті 526 ЦК України визначає, що\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до положень статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно частини першої статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Велика Палата Верховного Суду (справа №127/15672/16-ц) в постанові від 8 листопада 2019 року зазначила, що для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. На підставі викладеного, надавши оцінку аргументам сторін та фактичним обставинам справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. При цьому,\~положення частини першої статті 280 ЦПК України визначають, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачка\~в судове засідання не з`явилась, вважається такою, що належним чином повідомлялась про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов у встановлений судом строк не подала, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення. Розподіл судових витрат. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач поніс судові витрати, що складаються з 3028,00 гривень, сплаченого судового збору. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача суму судового збору 3028 гривень. В частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 8 500,00 грн, суд зазначає, що до матеріалів справи було долучено договір про надання правової допомоги № 01/05-23 від 01.05.2023 року, укладений між позивачем та АБ "Юлії Чміль", додаток до договору №1, акт про надання правової допомоги №07/03-25/01. Суд вважає, що вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 8 500,00 гривень.

Outcome: approved