Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

ТОВ «Глобал Спліт» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №4/3687708, від 20.09.2021 у розмірі 78403,55 грн. та судового збору. В обґрунтування позову зазначено, що 20.09.2021 між [PERSON] та АТ «Креді Агріколь Банк» був укладений кредитний договір №4/3687708, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит на споживчі потреби в сумі 48000,00 грн строком на 72 місяця, тобто з 20.09.2021 по 19.09.2027 зі сплатою 11,00% річних та комісійної винагороди в розмірі 2,5% від суми кредиту щомісячно. Повернення кредиту за цим договором здійснюється щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до договору, що є його невід`ємною частиною), як день повернення кредиту. Всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом згідно договору визначенні у Правилах надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк» та умовами страхування життя позичальника, які є невід`ємною частиною цього договору та розміщенні на офіційному сайті банку www.credit-agricole.ua. 29 серпня 2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» було укладено договір №4-2023 про відступлення права вимоги відповідно до умов якого АТ «Креді Агріколь Банк» відступило належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема, за кредитним договором №4/3687708, від 20.09.2021, укладеним з відповідачем. Відповідач не виконала умови кредитного договору у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 26.09.2024 становить 78403,55 грн, яка складається із: рахунок строкової заборгованості 35882,18 грн; рахунок простроченої заборгованості 10131,05 грн; рахунок нарахованих відсотків 365,55 грн; рахунок прострочених відсотків 8024,77 грн; рахунок комісії - 1200,00 грн; рахунок простроченої комісії - 22800,00 грн. Вказана сума заборгованості не погашена ні на рахунок попереднього кредитора, ні на рахунок позивача. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №4/3687708 від 20.09.2021 у сумі 78403,55 грн, вирішити питання судових витрат. Ухвалою суду від 04.11.2024 у цій справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддям матеріали цієї справи передані судді Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О.М., оскільки суддю [PERSON] звільнено у відставку. Ухвалою суду від 17.02.2025 прийнято цивільну справу до свого провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явилась; про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 61). Відповідач у судове засідання не з`явилась, поважних причин неявки суду не повідомила. Про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим відправленням, яке повернулось на адресу суду не врученим (а.с. 70-71, 83-84). Враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, а також наявність правових підстав відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 20.09.2021 [PERSON] звернулася до АТ «Креді Агріколь Банк» із заявою-анкетою №0102222-20092021-002 на отримання готівкового кредиту «Свобода» та підписала паспорт споживчого кредиту (а. с. 30). 20.09.2021 між АТ «Креді Агріколь Банк» та був укладений кредитний договір №4/3687708, за умовами якого [PERSON] отримала кредит на споживчі потреби у розмірі 48000,00 грн строком на 72 місяців - з 20.09.2021 до 19.09.2027 (включно), шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника. Повернення кредиту за цим договором здійснюється щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до договору, що є його невід`ємною частиною), як день повернення кредиту (а. с. 19-20). Додатком № 1 до договору № 4/3687708 від 20.09.2021 є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в т.ч. Графік платежів по кредиту, ануїтет) (а. с. 21-22). З метою обслуговування кредиту банк відкриває позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № [NUMBER] в банку (надалі рахунок погашення заборгованості) (п.2.1 договору). Відповідно до п. 1.4 договору, за користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду, щомісячно в розмірі 11,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (для списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором, а також комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (надалі комісія), щомісячно в розмірі 2,5% у місяць від суми кредиту зазначеної в п. 1.1 договору. Відповідно до п. 2.2 договору, позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості, сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісій в день повернення кредиту. Згідно з п. 3.1 договору, у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою згідно умов Договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про споживче кредитування». 20.09.2021 [PERSON] підписала також Пам`ятку клієнту за договором № 4/3687708 від 20.09.2021 (а. с. 21). Відповідно до п. 2.6 договору, банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав і вигод за договором, а також за угодами про забезпечення, будь-якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або яку банк вважатиме доцільною. 29 серпня 2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір відступлення права вимоги № 4-2023, відповідно до умов якого АТ «Креді Агріколь Банк» передає (відступає) ТОВ «Глобал Спліт» за плату, а останнє приймає права грошової вимоги до боржників, за кредитними договорами, укладеними між кредитором і боржниками, в тому числі [PERSON] (а. с. 10-13, 43). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлює, що у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання договору; 7) інші умови, визначені законодавством. У частині першій статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно частин першої - третьої статті 89 ЦПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як встановлено судом між первісним кредитором та відповідачем при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Відповідач отримала кредитні кошти, що вбачається із копії платіжної інструкції № 38957482-1 від 20 вересня 2021 року, яка є належним доказом виконання умов кредитного договору зі сторони АТ «Креді Агріколь Банк» (а.с. 23), а також користувалась вказаними коштами, що підтверджується випискою по рахунку (а.с. 31-38). Враховуючи викладено, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином виконує грошові зобов`язання за кредитним договором, матеріали справи не містять, тому вимоги в частині стягнення строкової заборгованості 35882,18 грн; простроченої заборгованості 10131,05 грн; нарахованих відсотків 365,55 грн; прострочених відсотків 8024,77 грн комісії - 1200,00 грн є обгрунтованими. Щодо стягнення простроченої комісії. Тлумачення ч. 2 ст. 215 ЦК України свідчить про те, що нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. З позицій юридичної техніки така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року у справі №916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) вказано, що: «визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину». Відповідно до п.1.4.3 Кредитного договору позичальник зобов`язаний сплачувати Банку комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 2,35% від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. Договору. У постанові Верховного Суду від 30.11.2023 по справі №382/1621/21 за позовом про захист прав споживачів та визнання кредитного договору частково недійсним, укладеним із АТ «Креді Агріколь Банк» зазначено, що «поза увагою апеляційного суду залишилось те, що, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»; банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору; за таких обставин суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що пункту 1.3.2 кредитного договору № 4/3105938 від 09 січня 2020 року, яким передбачено сплату [PERSON] комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,30 % у місяць від суми кредиту, зазначеної в пункті 1.3.2 кредитного договору, є нікчемним відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи наведене, оскільки відповідачці було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд вважає, що положення кредитного договору, укладеного між сторонами, про зобов`язання позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,5 % щомісячно у терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемним. Відтак, нарахування позивачем заборгованості по комісії за кредитним договором № 4/3687708 від 20 вересня 2021 року в сумі 22800,00 грн є безпідставним. З урахуванням викладеного позовні вимоги про стягнення заборгованості за простроченою комісією в сумі 22800,00 грн задоволенню не підлягають. Крім цього, рішення суду першої інстанції грунтується на постанові Житомирського апеляційного суду у аналогічній справі №295/14388/24. З огляду на те, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати позивачем судового збору в сумі 1717,72 грн пропорційно задоволених позовних вимог.

Outcome: partial