Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

У квітні 2025 року в електронному вигляді з використанням системи ЄСІТС підсистеми «Електронний суд» представник товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр») Кузьменко М.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 22.03.2025-100000574 від 22.03.2025 року у розмірі 45 750 грн, а також просить стягнути понесені позивачем судові витрати у розмірі 2\~422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 22.03.2025 року [PERSON] звернулася до ТОВ «Споживчий центр» про надання кредиту в сумі 15 000 грн та заповнила заявку, в якій вказала свої персональні дані. Заявка підписана [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора, який був відправлений останній кредитодавцем у вигляді коду в смс на належний відповідачу мобільний номер телефону. ТОВ «Споживчий центр» надало [PERSON] кредит в сумі 15 000 грн шляхом перерахування коштів на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] . Дата надання/видачі кредиту 22.03.2025 року, строк надання кредиту 140 днів з дати його надання. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит (надалі «процентна ставка»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 2 250 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Договором не передбачено змін в умовах надання фінансової послуги, щодо якої укладено договір, крім продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування та строку виплати кредиту у порядку, передбаченому договором. Протягом строку дії договору тарифи та комісія (її) за фінансовою послугою залишаються незмінними. Кредитодавець не надає додаткових та/або супутніх послуг. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0,82% (денна процентна ставка) = (17309,68 / 15000)/ 140 ? 100%. Проценти (економічна сутність плата за користування кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Неустойка: 150 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 45\~750 грн, що складається із заборгованості: по тілу кредиту в розмірі 15\~000 грн; по процентам в розмірі 21\~000 грн; комісія - 2\~250 грн; неустойки - 7 500 грн. Враховуючи викладене, позивач ТОВ «Споживчий центр» просив стягнути на його користь з [PERSON] зазначену суму заборгованості за кредитом і судові витрати у справі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11.09.2025 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до\~ст. 178 ЦПК України. Відповідач своїм правом на подачу відзиву у встановлені судом строки, згідно ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11.09.2025 року, не скористався. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Частинами 1, 3 ст.12\~ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.205\~ЦК України правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до положень ч. 1, ч.2 ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1, ч.2 ст.639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ст.3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч.7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.8 ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч.1 ст.12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1056-1\~ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Судом встановлено, що 22.03.2025 року відповідач [PERSON] подала ТОВ «Споживчий центр» в електронному вигляді заявку кредитного договору № 22.03.2025-100000574 (кредитної лінії), в якій погодила умови кредитування та надала інформаційне повідомлення про контактні дані. Заявка підписана [PERSON] одноразовим ідентифікатором Е525, який був надісланий останній кредитодавцем ТОВ «Споживчий центр» на номер мобільного телефону у вигляді коду в смс-повідомленні. Таким чином ТОВ «Споживчий центр» уклало з [PERSON] електронний кредитний договір, який складається з наступних документів: пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), яка розміщена на веб-сайті ТОВ «Споживчий центр» у загальному доступі, а також у особистому кабінеті [PERSON] на веб-сайті ТОВ «Споживчий центр»; заявка, сформована [PERSON] на сайті ТОВ «Споживчий центр» після ідентифікації і обрання нею конкретних умов та їх схвалення ТОВ «Споживчий центр»; відповідь [PERSON] про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті ТОВ «Споживчий центр» та підписана [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора (кода) Е525, отриманого в смс-повідомленні на номер телефону [PERSON] [PERSON] погодила істотні умови договору: суму кредиту 15\~000 грн; строк надання кредиту 140 днів з дати його надання; дату надання/видачі кредиту 22.03.2025 року; спосіб перерахування коштів у рахунок кредиту на банківський картковий рахунок, вказаний відповідачем № 4441-11ХХ-ХХХХ-0239; процентна ставка, відсотків річних 300,86 %; тип процентної ставки фіксована; загальні витрати за кредитом 17\~309,68 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту 32\~309,68 грн; реальна річна процентна ставка, відсотків річних 6\~469,13%. Неустойка: 150 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. З листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 58-2608 від 26.08.2025 року вбачається, що 22.03.2025 о 09 год 52 хв було успішно перераховано кошти в сумі 15 000 грн на платіжну картку № 4441-11ХХ-ХХХХ-0239, номер транзакції в системі iPay.ua - 687708859, призначення платежу: Видача за договором кредиту № 22.03.2025-100000574. У ст.526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Проте відповідач свого зобов`язання за кредитним договором № 22.03.2025-100000574 від 22.03.2025 року не виконала, кредитні кошти не погасила, внаслідок чого розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 22.03.2025-100000574 від 22.03.2025 року становить 15 000 грн за тілом кредиту, 21 000 грн заборгованість по процентам та 2\~250 грн комісії. Крім того, отримання відповідачем коштів у розмірі 15 000 грн від позивача, підтверджується, витребуваною ухвалою суду від 11.09.2025 року у АТ «Універсал Банк», випискою по рахунку № [NUMBER] за 22.03.2025 року. Наявність заборгованості відповідачем не спростовано, відзив на позовну заяву він не подав. З огляду на вказане, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 15 000 грн за тілом кредиту, 21 000 грн заборгованість по процентам та 2\~250 грн комісії, слід задовольнити. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 7 500 грн неустойки, то суд враховує наступне. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2024 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан з 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 року.\~Законом України\~№ 2102-IX\~від 24.02.2022\~року затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Строк дії воєнного стану в Україні продовжено до 05.11.2025 року. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та\~Перехідних положень\~Цивільного кодексу\~України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки кредитний договір № 22.03.2025-100000574 від 22.03.2025 року був укладений в період дії воєнного стану в Україні, зобов`язальні відносини між сторонами виникли в період дії воєнного стану, борг відповідача нарахований виключно в період діє воєнного стану, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та\~Перехідних положень\~Цивільного кодексу\~України суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача в користь позивача 7 500 грн неустойки, яка підлягають списанню кредитодавцем. Позовна заява ТОВ «Споживчий центр» подана через «Електронний суд». Тому при зверненні з позовом до суду позивачем сплачений судовий збір відповідно до ч.3\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір»\~із застосуванням коефіцієнту 0,8, для пониження відповідного розміру ставки судового збору, в сумі 2 422,40 грн. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 45 750 грн, а задоволено на суму 38 250 грн, тобто на 83,60% (38\~250 х 100 : 45 750). Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2\~025,12 грн, пропорційно до задоволеної частини вимог (2\~422,40 грн х 83,60%), судового збору.

Outcome: partial