Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

17.09.2024 року справа надійшла до Святошинського районного суду м. Києва. Заявник звертаючись до суду, свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, в зв`язку з чим заявниця звернулась до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Ковальчук О.Д. з заявою про відкриття спадщини та її прийняття. Однак, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що остання не надала документів, які б свідчили про прийняття нею спадщини. Як ззаначила заявниця її матір з 2018 р. мала онкологічне захворювання, у січні 2020 р. отримала інвалідність та в 2024 р. померла, за цей період заявниця весь час проживала з матір`ю, вони вели спільне господарство, проживали однією сім`єю. Після смерті заявниця поховала матір. На підставі наведеного заявниця просила встановити факт проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою судді від 23.09.2025 у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд, витребувано копію спадкової справи (а.с.18). 17.10.2025 р. до суду надійшла спадкова справа. В судовому засіданні заявник заяву підтримала з підстав викладених в заяві. Представник заінтересованої особи - Бердичівської міської ради Житомирської області в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечував проти задоволення заяви (а.с.22-23). Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи, оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, допитавши свідків, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, дійшов до висновку, про наявність правових підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження заявника матір`ю [PERSON] зазначено [PERSON] (а.с. 6). Заявниця в зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с.7). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 5). Приватним нотаріусом Бердичівіського районного нотаріального округу Житомирської області Ковальчук О.Д. 10.02.2025 винесена постанова про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, з посиланням на те, що відсутні відомості, які б свідчили про прийняття заявницею спадщини у встановлений законом термін (а.с. 9). Згідно довідки виданої відділом з питань державної реєстрації виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 20.01.2025 р., [PERSON] , проживада та була зареєстрована з 21.03.1989 р. по 11.07.2024 р. за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно рішення Бердичівського міського суду від 04.03.1997 р. визнано право особистої власності за [PERSON] на будинок [ADDRESS] (а.с. 11). В судовому засіданні були допитані в якості свідків [PERSON] , та [PERSON] , які надали суду покази проте, що заявниця з 2018 р. постійно проживала разом з матір`ю в м.Бердичеві, оскільки остання була тяжко хворою, потребувала стороннього догляду. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, щодо задоволення заявлених вимог, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, факти, які заявник просить встановити та враховуючи, що зазначені факти породжує юридичні наслідки для заявника, заявник позбавлений можливості підтвердити даний факт в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про те, що заяву належить задовольнити.

Outcome: approved