Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

01.05.2025 представник ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» за довіреністю Блізнецов М.Є. звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому, з урахуванням заяви від 21.10.2025, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) станом на лютий 2025 року у розмірі 49\~959,43 грн. та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 08.10.2012 між ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» та [PERSON] було укладено договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 788. Згодом, цей договір був замінений на Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, шляхом акцепту публічної оферти. Відповідно до Додатку № 1 до Договору на постачання теплової енергії № 788 від 08.10.2012 офісне приміщення, за яким здійснюється постачання теплової енергії знаходиться з адресою: [ADDRESS] . Вказане приміщення не від`єднане від мереж централізованого опалення з додержанням вимог Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26.07.2019. Відповідач, фактично споживши вищезазначені послуги, не надсилав позивачу жодних скарг чи претензій щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. Це свідчить про те, що позивач надавав відповідачу житлово-комунальні послуги належним чином, а саме якісно, своєчасно та у повному обсязі. Станом на лютий 2025 року у відповідача виникла заборгованість за постачання теплової енергії в розмірі 49\~959,43 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 29.05.2025 на адресу суду надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву, який не відповідає вимогам процесуального законодавства, оскільки не містить підпису відповідача та/або його представника, у зв`язку з чим суд не бере його до уваги при розгляді справи. 21.10.2025 представником позивача за довіреністю Блізнецова М.Є. подано додаткові пояснення, в яких зазначено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.12.2021 у справі № 711/5963/21 з [PERSON] на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» стягнуто заборгованість у загальному розмірі 16 073,43 грн. (42,78 грн - внески; 16 030,65 грн - заборгованість за теплову енергію). В рамках виконавчого провадження № 71679979 на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» 01.05.2023 було стягнуто 16 073,43 грн. заборгованості та 2 270,00 грн. судового збору. У зв`язку з ліквідацією ПАТ «Черкаське хімволокно» та закриттям його рахунків, сума у розмірі 16 030,65 грн. була зарахована на банківський рахунок ПрАТ «Черкаське хімволокно» та врахована в якості погашення наявної заборгованості [PERSON] за період з 01.12.2021 по січень 2022 року, зокрема: покрито початкове сальдо станом на 01.12.2021 в розмірі 12 523,87 грн.; нарахування за спожиту теплову енергію за грудень 2021 в розмірі 2 234,17 грн.; нарахування за абонентське обслуговування за грудень 2021 року в розмірі 14,08 грн.; нарахування за спожиту теплову енергію за січень 2022 у розмірі 1 258,53 грн. Враховуючи викладене, період нарахування боргу [PERSON] перед ПрАТ «Черкаська ТЕЦ» має розраховуватися з 01.01.2022 (з урахуванням частково покритих нарахувань за січень 2022 року) по 01.02.2025. У судовому засіданні представник позивача - за довіреністю Блізнецов М.Є. підтримав уточненні позовні вимоги та просив їх задовольнити. Пояснив, що між сторонами укладено договір про постачання теплової енергії № 788 від 08.10.2012, дійсність якого станом на квітень 2021 року встановлена рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.12.2021 у справі № 711/5963/21. В подальшому, договір № 788 від 08.10.12 було фактично змінено на Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, шляхом акцепту публічної оферти. Відсутність письмового договору не звільняє відповідача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідач не надавав жодних документів, які б свідчили про зміну власника житла, тому, на думку позивача, [PERSON] є належним відповідачем у даній справі. Представник відповідача - адвокат Дубинський В.М. заперечував щодо задоволення позовних вимог. Пояснив, що договір № 788 від 08.10.2012 припинив свою дію на підставі пункту 10.4., оскільки 28.12.2019 відповідач направив позивачу лист з вимогою припинити постачання теплової енергії. Крім того, відповідач не є власником приміщення за адресою: [ADDRESS] з кінця 2012 року, а також не підписував типовий індивідуальний договір, який позивач додав до позову. Більш того, оскільки власником приміщення є інша особа, [PERSON] не може бути стороною договору на постачання житлово-комунальних послуг за вказаною адресою, так як не має права на укладання договорів. Також зазначив, що відповідач більше двох років перебуває на службі в Державній прикордонній службі України, тому не може бути споживачем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою. Заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (стаття 14 ЦК України). Основні засади організаційних, господарських відносин між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною, особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, які на час розгляду справи по суті хоч і втратили чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 85 від 02.02.2022, проте період, за який виникла заборгованість у відповідача, підпадає під їх регулювання. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ). Споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно з частиною 1, 2 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», на підставі ліцензії № 374 від 30.11.2012, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та рішень Черкаської міської ради «Про забезпечення населення гарячим водопостачанням та центральним опаленням державним підприємством «Черкаська ТЕЦ» № 520 від 24.05.2000, «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг населенню м. Черкаси» № 1480 від 31.10.2007, забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси. 08.10.2012 між ПАТ «Черкаське хімволокно, в особі директора ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно» Бондаренка Д.В., та [PERSON] укладено Договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 788, відповідно до пункту 1.1. якого позивач зобов`язався постачати відповідачу теплову енергію в гарячій воді, а відповідач зобов`язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором. Згідно з Додатком № 1 до Договору № 788 від 08.10.2012 теплопостачання здійснюється за адресою: [ADDRESS] . В розділі 10 Договору № 788 від 08.10.2012 сторони погодили, що цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2012. (пункт 10.1.) Договір припиняє свою дію у випадках: закінчення строку, на який він був укладений; взаємної згоди сторін про його припинення; прийняття відповідного рішення судом; ліквідації сторін; договір може бути розірваний у разі відсутності оплати за використану теплову енергію у встановлені п. 6.2 договору терміни (пункт 10.2.). Припинення дії договору не звільняє споживача від обов`язку повної сплати спожитої теплової енергії (пункт 10.3.). Договір вважається щорічно пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (пункт 10.4.). В подальшому, 13.11.2021 укладений між сторонами Договір № 788 від 08.10.2012 фактично був замінений на Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.12.2021 по справі № 711/5963/21, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 27.04.2022, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за поставлену теплову енергію та внески у розмірі 16 073,43 грн., судовий збір у розмірі 2 270,00 грн., а всього 18 343,43 грн. У період з січня 2022 року по лютий 2025 року включно позивачем надавалася відповідачу послуга з постачання теплової енергії, що підтверджується рахунками-фактурами: № 380 від 31.01.2022, № 1205 від 28.02.2022, № 2181 від 31.03.2022, № 3034 від 30.04.2022, № 3481 від 31.05.2022, № 4228 від 30.06.2022, № 4873 від 31.07.2022, № 5400 від 31.08.2022, № 6020 від 30.09.2022, № 6354 від 31.10.2022, № 7004 від 30.11.2022, № 7784 від 31.12.2022, № 90 від 31.01.2023, № 953 від 28.02.2023, № 5211 від 31.03.2023, № 7838 від 30.04.2023, № 9125 від 31.05.2023, № 10365 від 30.06.2023, № 11561 від 31.07.2023, № 12740 від 31.08.2023, № 13872 від 30.09.2023, № 14706 від 31.10.2023, № 15596 від 30.11.2023, № 18268 від 31.12.2023, № 98 від 31.01.2024, № 1082 від 29.02.2024, № 2062 від 31.03.2024, № 3049 від 30.04.2024, № 4039 від 31.05.2024, № 5867 від 30.06.2024, № 6691 від 31.07.2024, № 7503 від 31.08.2024, № 8311 від 30.09.2024, № 9136 від 31.10.2024, № 10023 від 30.11.2024, № 11017 від 31.12.2024, № 91 від 31.01.2025. Нарахування плати за поставлену теплову енергію здійснювалося позивачем у відповідності до встановлених тарифів. З картки\~рахунку №\~361\~за 01.12.2021\~ 01.02.2025\~вбачається,\~що 01.05.2023\~відповідач здійснив\~платіж у\~розмірі 16\~030,65\~грн.,\~проте надалі\~оплати за\~надані послуги\~з постачання\~теплової енергії\~не здійснював,\~внаслідок чого\~утворилась заборгованість\~у загальному\~розмірі 50\~002,21\~грн.(у тому числі плата за абонентське обслуговування). Згідно з листом приватного виконавця Недоступа Д.М. № 74925 від 21.10.2025 на його виконанні перебувало виконавче провадження № 71679979 з примусового виконання виконавчого листа № 711/5963/21 від 21.11.2022 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» заборгованості за поставлену теплову енергію та внески у розмірі 16 073,43 грн., судового збору у розмірі 2 270,00 грн., а всього 18 343,43 грн. 01.05.2023 стягнуті з боржника кошти в сумі 18\~343,43 грн. були перераховані на рахунок ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ», а виконавче провадження закінчено на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». У судовому засіданні представник позивача за довіреністю Блізнецов М.Є. пояснив, що 01.05.2023 на банківський рахунок ПрАТ «Черкаське хімволокно» надійшли кошти в розмірі 16 030,65 грн, стягнуті в ході виконавчого провадження. Ці кошти були зараховані як погашення наявної заборгованості [PERSON] . Зокрема, за рахунок вказаних коштів було покрито сальдо станом на 01.12.2021 в розмірі 12 523,87 грн., нарахування за спожиту теплову енергію за грудень 2021 в розмірі 2 234,17 грн.; нарахування за абонентське обслуговування за грудень 2021 року в розмірі 14,08 грн.; частково покрито нарахування за спожиту теплову енергію за січень 2022 року у розмірі 1 258,53 грн. ПрАТ «Черкаське хімволокно» помилково не врахувало стягнуту в ході виконавчого провадження заборгованість за внесками у розмірі 42,78 грн. (ця сума не була зарахована на рахунок позивача у зв`язку з ліквідацією ПАТ «Черкаське хімволокно») . З огляду на це, з метою уникнення подвійного стягнення, позивач зменшив позовні вимоги на вказану суму. Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статтей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог представник відповідача посилався на припинення дії Договору № 788 від 08.10.2012, а також не укладення з позивачем Типового договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії. Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг визначено статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Так, згідно з частинами 1, 3, 5\~статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Типова форма договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджена Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019. Відповідно до пункту 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021) індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Згідно з пунктом 4 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021), фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами, 13.10.2021 позивач опублікував на офіційному веб-сайті Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору відповідач продовжував споживати поставлену позивачем теплову енергію без будь-яких зауважень та заперечень. Отже, у відповідності до частини 5 статті 13 Закону України «При житлово-комунальні послуги» між сторонами було укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Суд не приймає доводи відповідача про припинення дії Договору № 788 від 08.10.2012, оскільки рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.12.2021 у справі № 711/5963/21, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 27.04.2022, встановлено його чинність станом на квітень 2021 року. Щодо доводів представника відповідача про те, що [PERSON] є неналежним відповідачем по справі, оскільки власником приміщення є інша особа, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 11 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Згідно з абзацом 12 пункту 45 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» № 830 від 21.08.2019, індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати протягом місяця виконавця про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) шляхом надання виконавцю витягу або інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Крім того, обов`язок споживача повідомляти виконавця комунальної послуги про зміну користувачів приміщень передбачений також пунктом 3.2.5 Договору № 788 від 08.10.2012. Таким чином, [PERSON] , як сторона договору зобов`язаний був, в разі зміни власника нежитлового приміщення, надати виконавцю комунальних послуг, в даному випадку ВП «Черкаська ТЕЦ», заяву про зміну власника нежитлового приміщення разом із витягом з Реєстру речових прав на нерухоме майно. Між тим, як встановлено судом та не спростовано представником відповідача, у встановленому чинним законодавством порядку відповідач не повідомляв ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» про зміну власника нежитлового приміщення. Факт перебування відповідача на службі в ДПСУ не звільняє його, як особі на яку оформлений договір, від обов`язку оплачувати спожиті послуги, якщо приміщення не було відключено від мереж у встановленому порядку і послуги продовжували надаватися. За таких обставин, оскільки відповідачем, як стороною договору та споживачем послуг, не оплачувалися надані позивачем послуги з постачання теплової енергії, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 49\~959,43 грн., суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення вказаної заборгованості з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» задоволено повністю, то з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 3\~028,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved