Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, з участі третьої особи, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради, оформлене протоколом №42 від 29.03.2024 року. Позовні вимоги обґрунтовано наступними обставинами. Приватному акціонерному\~товариству "Національна\~акціонерна компанія" "Надра\~України"\~на підставі\~свідоцтва про\~право власності\~на адміністративний\~будинок Серії\~ [NUMBER] \~від\~10\~лютого\~2006\~року,\~виданого Франківською\~районною адміністрацією\~Львівської міської\~ради на\~підставі розпорядження №195,\~належить адміністративний\~будинок під\~літерою А-4\~площею\~3146,6\~кв.м.\~з правом\~повного господарського\~відання дочірнього\~підприємства НАК\~"Надра\~України"\~"Західукргеологія",\~який знаходиться\~в м.\~Львові на\~вул. Тургенєва,\~33\~(станом\~на даний\~час -\~вул.\~Героїв УПА). Водночас,\~земельна ділянка\~на якій\~знаходиться вищевказаний\~об?єкт нерухомості\~згідно з\~рішенням виконкому\~Львівської міської\~ради депутатів\~трудящих від\~11.04.1960\~року\~№364,\~виділена Львівській\~геологічній експедиції\~по вул.\~Тургенева,\~31-33-35,\~площею 0,50\~га під\~будівництво лабораторного\~корпусу.\~Відповідно з\~рішенням виконкому\~Львівської міської\~ради депутатів\~трудящих 27.05.1965\~року\~№275\~"Про\~уточнення меж\~відводу земельної\~ділянки та\~про надання\~дозволу на\~будівництво лабораторного\~корпусу Львівській геологічній\~експедиції по\~вул.\~Тургенєва,\~31-33",\~відведено земельну\~ділянку площею\~0,30\~га в\~тому числі\~площею з\~садком 432,0\~кв.м.,\~вилучену з\~користування мешканців\~житлового будинку\~по [ADDRESS] . На території\~вказаної земельної\~ділянки в\~1969\~році\~побудована 4-х\~поверхова будівля\~лабораторного корпусу,\~загальною площею\~3146,6\~кв.м.\~На протязі\~1970-2007\~років\~побудовані допоміжні\~будівлі та\~споруди складського\~та гаражного\~типу для\~зберігання матеріальних\~цінностей та\~обслуговування діяльності\~Львівської геологорозвідувальної\~експедиції. Таким чином,\~Позивач починаючи\~з\~1960\~року\~користується земельною\~ділянкою,\~яка знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~(колишня\~ [ADDRESS] . За весь\~час діяльності\~Львівської геологорозвідувальної\~експедиції ДП «Західукргеологія» конфігурація\~земельної ділянки\~не змінювалась,\~площа земельної\~ділянки згідно\~рішень Львівської\~міської ради\~не вилучалась\~із користування. Згідно листа Відділу Держгеокадастру у м. Львові Львівської області Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 05.01.2016\~року № 19-1323-0.2-29/9-16АП, відповідно до державної статистичної звітності, земельна ділянка на вул. Героїв УПА,\~31-33\~у м. Львові площею 0,2340\~га знаходиться в користуванні Львівської геологорозвідувальної експедиції без належно оформлених правовстановлюючих документів на землекористування (згідно списку землекористувачів та землевласників Франківського району м. Львова, затвердженого рішенням Виконкому Львівської міської ради від 06.02.98 р. за №51 «Про інвентаризацію земель м. Львова». Відповідно до листа від 26.03.2024\~року №13-0.91-1228.15-24\~Відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, згідно списку землекористувачів та землевласників Франківського району м. Львова, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 06.02.1998\~року за №51 «Про інвентаризацію земель м. Львова», земельна ділянка на [ADDRESS] (згідно представленого плану земельної ділянки) обліковується за Львівською геологорозвідувальною експедицією площею\~2340\~кв.м. Водночас, ухвалою Львівської міської ради №4492\~від 08 лютого\~2024\~року "Про надання ДП "Західукргеологія" дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Героїв УПА,\~31-33", надано дочірньому підприємству ПрАТ "НАК "Надра України" "Західукргеологія" (код ЄДРПОУ 01432606) дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,2192\~га (у тому числі площею 0,0163\~га у межах червоних ліній під нерухомістю) на [ADDRESS] \~для обслуговування адміністративного будинку (рекомендований код КВЦПЗ 03.10 - для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов?язаною з отриманням прибутку) за рахунок земель, що не надані у власність або користування, з подальшим переведенням їх до земель житлової та громадської забудови. Зобов?язано Дочірнє підприємство ПрАТ "НАК "Надра України" "Західукргеологія" подати у встановленому порядку міській раді на затвердження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Водночас, ДП "Західукргеологія" стало відомо, що ухвалою Львівської міської ради №4020\~від 08 лютого\~2024\~року "Про надання гр. [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на [ADDRESS] ", надано громадянину [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0928\~га на [ADDRESS] для реконструкції існуючих будівель під офісний центр (рекомендований код КВЦПЗ 03.10 - для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов?язаною з отриманням прибутку) за рахунок земель, що не надані у власність або користування, з подальшим переведенням їх до земель житлової та громадської забудови. Зобов?язано громадянина [PERSON] подати у встановленому порядку міській раді на затвердження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Слід зазначити, що межі земельних ділянок, які пропонуються для відведення ДП "Західукргеологія" та гр. [PERSON] накладаються, про що було відомо Львівській міській раді, оскільки зазначені обставини були описані в пояснювальній записці до проєкту ухвали «Про надання ДП ПрАТ «НАК «Надра України» «Західукргеологія» дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на [ADDRESS] ». У зв`язку з наведеним, 26 лютого\~2024\~року гр. [PERSON] подано до Узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради звернення №3-Н-11116-2901 про вирішення земельного спору в частині погодження межі земельної ділянки по лінії Д-А на [ADDRESS] . За результатами розгляду вказаного звернення, Комісією на засіданні 29 березня\~2024\~року ухвалено рішення, оформлене протоколом №42, яким погоджено межу земельної ділянки по лінії Д-А на [ADDRESS] відповідно до акту погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі на місцевості (виконавець робіт ТЗОВ «ГЕО-ТЕХ»). Зазначене підтверджується Витягом з протоколу №42 засідання узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів від 29.03.2024\~року №2403-вих-44591 від 02.04.2024\~року. Водночас, з схеми земельної ділянки вбачається, що у випадку передачі гр. [PERSON] , земельної ділянки по лінії Д-А, останньому у власність перейде частина земельної ділянки, якою з\~1960\~року користується ПАТ «НАК «Надра України» «Західукргеологія», на якій знаходиться майно позивача, в тому числі металевий навіс для зберігання кернового матеріалу та проб корисних копалин для досліджень, відібраних із пробурених свердловин (згідно технічного паспорта ТIО1:1115-7193-1208-2551), загальною площею 121,6 кв.м., висотою 2,90 м. Крім того, в межах земельної ділянку, яку погоджено [PERSON] знаходиться також частина огорожі позивача. Таким чином, у випадку передачі гр. [PERSON] земельної ділянки по лінії Д-А, ДП ПрАТ «НАК «Надра України» «Західукргеологія» буде позбавлене частини належного підприємству майна, однак, вказані твердження були проігноровані узгоджувальною комісією з вирішення земельних спорів. Відтак, з огляду на те, що вказане рішення узгоджувальної комісії є обов?язковим до виконання та є підставою для прийняття Львівською міською радою рішення про передачу гр. [PERSON] земельної ділянки, дане рішення підлягає скасуванню. Просить позов задоволити. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 21.06.2024 року відкрито провадження та призначено у справі підготовче засідання. Представником Львівської міської ради 22.08.2024 року подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з його безпідставністю. Вказує, що Узгоджувальна комісія для вирішення земельних спорів Львівської міської ради утворена згідно з ухвалою Львівської міської ради від 22.04.2021 р. № 592 «Про узгоджувальну комісію для вирішення земельних спорів». Позивач звернувся в суд за захистом свого порушеного права в спосіб, не передбачений ст. 16 ЦПК України. Рішення узгоджувальної комісії не є рішенням органу місцевого самоврядування в розумінні ст. 16 ЦК України, ч. 3 ст. 152, ст. 158 ЗК України, протокол №42 від 29.03.2024 року не створює для сторін жодних правових наслідків з виникненням прав та обов`язків. Таке рішення узгоджувальної комісії у формі протоколу є лише підставою для прийняття органом місцевого самоврядування ухвали, який у разі виникнення спору, зокрема, оскарження ухвали, буде надано як доказ, який повинен оцінюватися судом в подальшому. Таким чином, оскарження протоколу узгоджувальної комісії чинним законодавством України не передбачено, як спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи. Окрім того, сама по собі процедура погодження меж є виключно допоміжною стадією у процесі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути технічних помилок. Узгоджувальна комісія для вирішення земельних спорів Львівської міської ради діяла в межах повноважень і у спосіб, що передбачені чинним законодавством, та жодного порушення прав позивача відповідачем внаслідок погодження меж між земельними ділянками не відбулося. Представником [PERSON] адвокатом Зотовим Н.М. 13.09.2024 року подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що Відповідач 1 є власником нежитлових приміщень першого поверху загальною площею 163,7 м' за адресою: [ADDRESS] , що включають: нежитлові приміщення столярної майстерні та побутові приміщення площею 122,6 м2 та нежитлові приміщення бляхарні площею 41,1 м2 на підставі: договору №3522 від 19.12.2022р. купівлі-продажу об?єкта малої приватизації нежитлових приміщень першого поверху загальною площею 163,7 м' за адресою: [ADDRESS] , що включають: нежитлові приміщення столярної майстерні та побутові приміщення площею 122,6 м* та нежитлові приміщення бляхарні площею 41,1 м* (арк. 44 -47 додатку №5 (проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер 4610136900:01:001:0059, виготовленого ТОВ «ГЕО-TEX»), за результатами електронного аукціону зі зниженням стартової ціни, за умовами якого Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради продало громадянину України [PERSON] вказані нежитлові приміщення, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.12.2022, індексний номер витягу 318105178 ( проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий 4610136900:01:001:0059, виготовленого ТОВ «ГЕО-ТЕХ»), Актом приймання передачі №3522 від 19.12.2022р. Ухвалою Львівської міської ради від 08 лютого 2024 року №4493 "Про надання гр. [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на [ADDRESS] (проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер 4610136900:01:001:0059, виготовленого ТОВ «ГЕО-ТЕХ»): [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0928 га на [ADDRESS] для реконструкції існуючих будівель під офісний центр (рекомендований код КВЦПЗ 03.10 - для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов?язаною з отриманням прибутку) за рахунок земель, що не надані у власність або користування, з подальшим переведенням їх до земель житлової та громадської забудови. Зобов?язано [PERSON] подати у встановленому порядку міській раді на затвердження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (п.2 ухвали від 08 лютого 2024 року №4493). Технічну документацію землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки виготовлено ТОВ "ГЕО-ТЕХ". Згідно з витягу протоколу N?41 засідання узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів від 07.03.2024 року, де слухали розгляд звернення [PERSON] від 26.02.2023 року за №3-Н-11116-2901 про вирішення земельного спору в частині погодження межі земельної ділянки по лінії Д-А на [ADDRESS] , ухвалили: перенести розгляд справи у зв?язку з виїздом та обстеженням земельної ділянки відповідно до пункту чотири положення про узгоджувальну комісію для вирішення земельних спорів затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 22.04.21 року номер 592 про узгоджувальну комісію для вирішення земельних спорів оскарження рішення узгоджувальної комісії у суді зупиняє його виконання. Враховуючи вищезазначене, [PERSON] виконано вимоги ст. ст. 122, 123 ЗК України. При цьому позивач, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Позивач зазначає: «Таким чином, у випадку передачі гр. [PERSON] земельної ділянки по лінії Д-А, ДП ПраТ «НАК «Надра України» «Західукргеологія» буде позбавлене частини належного підприємству майна. Відтак, з огляду на те, що вказане рішення узгоджувальної комісії є обов?язковим до виконання та є підставою для прийняття Львівською міською радою рішення про передачу гр. [PERSON] земельної ділянки, дане рішення підлягає скасуванню». Звертає увагу, що відповідно до вищезазначених тверджень позивач зазначає, що його права можливо будуть порушенні у випадку настання певних подій, а саме у випадку передачі гр. [PERSON] земельної ділянки по лінії Д-А. Хоча саме по собі рішення узгоджувальної комісії вичерпало свою дію і жодним чином не порушує права позивача на земельну ділянку, які в нього були та є відсутні. В той же час на підставі рішення узгоджувальної комісії у Відповідача 2 не виникає жодних прав на земельну ділянку, кадастровий номер 4610136900:01:001:0059. Враховуючи вищезазначене судовому захисту підлягає лише порушене право. Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що його права порушенні та взагалі наявність у нього будь-яких прав на земельну ділянку. Отже, позовні вимоги є передчасними та не підлягають задоволенню. Крім того, позивач не надав доказів на підтвердження того, що земельна ділянка, площею 0,21192 га, на яку він претендує, набула ознак об`єкта права раніше 12.04.2024 року, та взагалі набула таких ознак. Тобто земельна ділянка, яку зазначає позивач не мала визначену площу та конфігурацію, й компетентний орган державної влади чи орган місцевого самоврядування не ухвалював рішення про передання такої земельної ділянки у власність чи надання її користування позивачу. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 03.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 12.06.2025 року залучено до розгляду цивільної справи №465/2946/24 за позовом\~\~Дочірнього підприємства ПрАТ "НАК "Надра України" "Західукргеологія" до Львівської міської ради, [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення Львівської міської ради, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Приватне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Надра України». 01.07.2025 року на адресу суду подано пояснення третьої особи Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» про те, що в матеріалах справи наявний «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду. Львів-2024», виготовлений ТОВ «ГЕО-ТЕХ», замовником котрого у 2024 році є та ж сама особа - [PERSON] . У складі даного цього проекту наявні аркуші з підписом невстановленої особи, здійснені від імені [PERSON] , а саме: на титульній сторінці, під технічним завданням, в акті встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), в акті прийомки-здачі проекту землеустрою. Місцем складання та підпису усіх цих документів зазначено місто Львів, Україна. Таким чином, за відсутності доказів перетинання Державного кордону України громадянином України [PERSON] протягом 2023-2024 років, наявні об`єктивні обґрунтовані сумніви в тому, чи виконані дані підписи ним особисто. Додатково, зазначає, що процесуальні документи, котрі направляються на адресу проживання громадянина України [PERSON] , повертаються після їх тривалого зберігання на пошті, що також свідчить про відсутність даної особи на території України. Представником третьої особи 10.11.2025 року подано на адресу суду додаткові пояснення про те, що у матеріалах справи відсутня письмова згода позивача, посвідчена нотаріально, на вилучення земельної ділянки/частини земельної ділянки, що ще раз доводить протиправність дій та рішень відповідача-1. Вказує, що рішення (ухвали) Львівської міської ради щодо вилучення з користування Львівської геологорозвідувальної експедиції земельної ділянки на [ADDRESS] , за період з 1965 р. по 2025 р. не ухвалювалися. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив такі задоволити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Зотов Н.М. просив відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи позовні вимоги підтримав та просив такі задоволити. Суд, заслухавши думку сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, про відмову у задоволенні позову з огляду на наступні обставини. Відповідно до частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частин першої та другої\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні і суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини першої статті\~15, частини першої статті\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Застосування будь-якого способу захисту цивільного права має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим, а саме: повинно реально відновлювати наявне порушене, оспорене або невизнане право, такий спосіб має відповідати характеру правопорушення та цілям судочинства та не може суперечити принципу верховенства права. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18). Судом встановлено, що за результатами розгляду звернення гр. [PERSON] від 26.02.2024 №3-Н-11116-2901 погоджено межу земельної ділянки по лінії Д-А на [ADDRESS] відповідно до акту погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі на місцевості, що підтверджується Витягом з протоколу №42 засідання узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів від 29.03.2024 року. Ухвалою Львівської міської ради від 20.09.2018 року №4020 надано Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Надра України» дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,2359 га на [ADDRESS] для обслуговування адміністративного будинку за рахунок земель, що не надані у власність або користування. Ухвалою Львівської міської ради від 08.02.2024 року №4492 визнано такою, що втратила чинність, ухвалу міської ради від 20.09.2018 №4020 «Про надання ПАТ «НАК «Надра України» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на [ADDRESS] . Згідно відповіді Управління надання адміністративних послуг Відділу №1 Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 26.03.2024 року №13-0.91-1228/15-24, земельна ділянка на [ADDRESS] обліковується за Львівською геологорозвідувальною експедицією площею 2340 кв.м. Згідно листа Відділу Держгеокадастру у м.Львові Львівської області від 05.01.2016 року, на вул. Героїв УПА, 31-33 у м.Львові площею 0,2340 га знаходиться в користуванні Львівської геологорозвідувальної експедиції без належно оформлених правовстановлюючих документів на землекористування (згідно списку землекористувачів та землевласників Франківського району м.Львова, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 06.02.1998 року №51 «Про інвентаризацію земель м.Львова»). Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради депутатів трудящих від 27.05.1965 року №275 вирішено відвести Львівській геологічній експедиції земельну ділянку по вул. Тургенева №31-33. Згідно з рішенням виконкому Львівської міської ради депутатів трудящих від 11.04.1960\~року N?364, виділена Львівській геологічній експедиції по вул. Тургенева,\~31-33-35, площею 0,50 га під будівництво лабораторного корпусу. Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.02.2006 року, адміністративний будинок літ. А-4 пл. 3146,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності НАК «Надра України» з правом повного господарського відання дочірнього підприємства НАК «Надра України» Західукргеологія. Свідоцтвом про право власності серії ЯЯ №460559 від 10.02.2006 року підтверджується, що Національна акціонерна компанія «Надра України» дійсно володіє на праві державної корпоративної власності адміністративним будинком під літерою А-4 площею 3146,6 кв.м. з правом повного господарського відання дочірнього підприємства НАК «Надра України» «Західукргеологія», який знаходиться в м.Львові на вул. І. Тургенєва,33. Згідно пояснювальної записки до проекту ухвали «Про надання ДП ПрАТ «Надра України» «Західукргеологія» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Героїв УПА, 31-33», на земельній ділянці розташована адміністративна будівля «А-4» площею 3146,6 кв.м., яка знаходиться у власності ПрАТ «НАК «Надра України» з правом повного господарського відання ДП ПрАТ «НАК «Надра України» «Західукргеологія», а також житловий будинок площею 77,3 кв.м., який знаходиться на балансі відокремленого підрозділу «Львівської ГРЕ» ДП ПрАТ «НАК «Надра України» «Західукргеологія». Актом приймання передачі №3522 від 19.12.2022 року засвідчується, що продавцем (Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради) та балансоутримувачем (Львівське комунальне підприємство «Агенція ресурсів Львівської міської ради») виконані зобов`язання щодо передачі Покупцю у власність Обєкта приватизації, розташованого за адресою: [ADDRESS] (сорок) нежитлових приміщень першого поверху під індексами 2,3,4,5,6, 7,8,9,10,11,12 загальною площею 163,7 кв.м. (сто шістдесят три цілих сім десятих квадратних метра), що включають: нежитлові приміщення столярної майстерні та побутові приміщення площею 122,6 кв.м. та нежитлові приміщення бляхарні площею 41,1 кв.м. Як вбачається з відповіді Управління надання адміністративних послуг Відділу №1 Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 02.10.2023 №32-13-0.91-2974/15-23, згідно списку землекористувачів та землевласників Франківського району м.Львова, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 06.02.1998 року за №51 «Про інвентаризацію земель м.Львова», земельна ділянка на [ADDRESS] , відноситься до земель м.Львова, що не надані у власність або користування. Ухвалою Львівської міської ради від 08.02.2024 року №4493 надано громадянину [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0928 га на [ADDRESS] , для реконструкції існуючих будівель під офісний центр за рахунок земель, що не надані у власність або користування, з подальшим переведенням їх до земель житлової та громадської забудови. Як вбачається з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 06.11.2009 року, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.05.2009 року на праві власності належав гараж, загальною площею 20,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно договору купівлі продажу гаража від 17.02.2023 року продавець [PERSON] передає у власність (продає), а покупець [PERSON] приймає у власність (купує) гараж [ADDRESS] . Гараж з оглядовою ямою, загальною площею 20,1 (двадцять цілих одна десята) кв.м. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав від 17.02.2023 [PERSON] на праві власності належить гараж за адресою: [ADDRESS] , гараж 1, площею 20,1 кв.м. Як вбачається з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 14.05.2004 року, [PERSON] на підставі договору купівлі продажу №2491 від 12.05.2004 року є власником приміщення гаражу лі. Б, загальною площею 18.8 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Згідно договору купівлі продажу приміщення гаражу від 01.03.2023 року продавець [PERSON] передає у власність (продає), а покупець [PERSON] приймає у власність (купує) приміщення гаражу, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав від 01.03.2023 [PERSON] на праві власності належить гараж за адресою: [ADDRESS] , площею 18.8 кв.м. Згідно договору купівлі продажу господарського приміщення від 20.01.2023 року, [PERSON] , [PERSON] передають у власність [PERSON] ( в особі представника) господарське приміщення під індексом І, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 41,7 кв.м. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав від 20.01.2023 [PERSON] на праві власності належить гараж за адресою: [ADDRESS] , гараж 1, площею 41,7 кв.м. Як вбачається з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 06.04.2011 року, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.02.2011 належить гараж 2, за адресою: [ADDRESS] . Згідно договору купівлі продажу гаража від 12.05.2023 року, [PERSON] передає у власність (продає), а покупець [PERSON] приймає у власність (купує) гараж [ADDRESS] . Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав від 20.01.2023 [PERSON] на праві власності належить господарське приміщення І за адресою: [ADDRESS] , площею 41,7 кв.м. Згідно договору №3522 купівлі продажу об`єкта малої приватизації нежитлових приміщень першого поверху, загальною площею 163,7 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , що включають: нежитлові приміщення столярної майстерні та побутові приміщення площею 122,6 кв.м. та нежитлові приміщення бляхарні площею 41,1 кв.м. за результатами електронного аукціону із зниженням стартової ціни, продавець - Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради зобов`язується передати у власність покупцю [PERSON] об`єкт малої приватизації нежитлові приміщення першого поверху під індексом 2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12 загальною площею 163,7 кв.м., що включають: нежитлові приміщення столярної майстерні та побутові приміщення площею 122,6 кв.м. та нежитлові приміщення бляхарні площею 41,1 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] , а покупець зобов`язується прийняти об`єкт приватизації. Пунктом 1.1 договору визначено, що об`єкт приватизації належить Львівській міській територіальній громаді в особі Львівської міської ради, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 307219893, дата формування 12.08.2022 року. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав від 19.12.2022 року [PERSON] належить на праві приватної власності приміщення столярної майстерні та побутові приміщення, приміщення бляхарні, загальна площа 163, 7 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Згідно Витягу з протоколу №42 засідання узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів від 29.03.2024 від 02.04.2024 №2403-вих-44590, погоджено межу земельної ділянки по лінії А-Б на [ADDRESS] відповідно до акту погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі на місцевості. Як вбачається з відповіді Управління надання адміністративних послуг Відділу №1 Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 07.03.2024 року №0-13-0.91-942/15-24, згідно списку землекористувачів та землевласників Франківського району м.Львова, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 06.02.1998 року №51 «Про інвентаризацію земель м.Львова» та враховуючи зареєстровану земельну ділянку, земельна ділянка на [ADDRESS] по межі Г-Д межує із землями м.Львова, що не надані у власність або користування. 04.04.2024 року між фізичною особою [PERSON] (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕО ТЕХ» укладено договір №П/24/36 на розроблення документації із землеустрою, згідно якого виконавець зобов`язується розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи. Акт здачі прийомки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду від 04.04.2024 року складений між ТзОВ «Гео Тех» та [PERSON] про те, що робота виконана згідно вимог Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 року №858-IV, а також інших нормативних документів Держгеокадастру. Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради у відповіді від 16.08.2016 року вказало, що земельна ділянка на [ADDRESS] орієнтовною площею 0,2359 га, відповідно до відкоригованого генерального плану міста Львова масштабу 1:10000, затвердженого ухвалою сесії Львівської міської ради від 30.09.2010 року №3924 знаходиться в межах території вищих навчальних закладів, технікумів, профтехучилищ та частково в межах червоних ліній вулиці. Відповідно до плану зонування території Франківського району, затвердженого ухвалою сесії Львівської міської ради від 18.09.2014 року №3840 дана земельна ділянка знаходиться в зоні Г-2 (центру ділової та громадської діяльності районного значення (підцентри)) та частково в зоні ТР-2 (транспортної інфраструктури (вулична мережа)). Як вбачається з відповіді Управління земельних ресурсів Департаменту природних ресурсів та будівництва Львівської міської ради від 08.10.2025 року, інформація про рішення (ухвали) Львівської міської ради щодо вилучення з користування Львівської георозвідувальної експедиції земельної ділянки на [ADDRESS] , за період з 1965 по 2025 рр., в управлінні земельних ресурсів відсутня. Одночасно, ухвалою Львівської міської ради від 08.02.2024 №4492 «Про надання ДП «Західукргеологія» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на [ADDRESS] » надано дочірньому підприємству ПрАТ «НАК «Надра України» «Західукргеологія» дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,2192 га (у тому числі площею 0,0163 га у межах червоних ліній під нерухомістю) на [ADDRESS] для обслуговування адміністративного будинку. Згідно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] присвоєно кадастровий номер: 4610136900:01:001:0059. Статтями\~116,\~118 Земельного кодексу України\~визначено підстави й порядок набуття громадянами та юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Так, відповідно до ч. 1\~ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно положень\~ст. 118 Земельного кодексу України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього\~Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Частинами першою-третьою\~статті 158 ЗК України\~передбачено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Так, ухвалою Львівської міської ради від 22.04.2021 №592 «Про узгоджувальну комісію для вирішення земельних спорів» утворена узгоджувальна комісія для вирішення земельних спорів Львівської міської ради та затверджено Положення про узгоджувальну комісію для вирішення земельних спорів. Пунктами 1.2. Положення визначено, що у своїй діяльності узгоджувальна комісія керується Конституцією України і законами України, Земельним кодексом України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, ухвалами міської ради, рішеннями виконавчого комітету, розпорядженнями Львівського міського голови та іншими нормативно-правовими актами, а також цим Положенням про узгоджувальну комісію для вирішення земельних спорів. Пунктом 1.3. Положення визначено, що узгоджувальна комісія розглядає земельні спори у межах Львівської міської територіальної громади щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні громадян, та додержання громадянами та юридичними особами правил добросусідства. Положенням визначено, що основними функціями узгоджувальної комісії є розгляд звернень фізичних та юридичних осіб з таких питань земельних спорів: 2.1.1. Суміжного землекористування. 2.1.2. Дотримання правил добросусідства. 2.1.3. Спорів щодо меж земельних ділянок, які перебувають у власності та користуванні. 2.1.4. Спірних питань організації під`їздів та проходів до ділянок. Згідно п. 1.5. Положення, рішення узгоджувальної комісії є підставою для прийняття ухвали міської ради про затвердження документації із землеустрою. Так 1 січня 2002 року набрав чинності\~ЗК України від 25 жовтня 2001 року, згідно з частиною першою статті 92 якого право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Вичерпний перелік осіб, які могли набувати земельні ділянки у постійне користування, був визначений у частині другій\~статті 92 ЗК України від 25 жовтня 2001 року. Фізичні особи до вказаного переліку не належали, але у пункті 6 розділу Х «Перехідні положення» зазначеного кодексу було передбачено, що громадяни та юридичні особи, які вже мали у постійному користуванні земельні ділянки, не могли мати їх на такому праві та повинні були у визначений строк переоформити право власності або право оренди на них відповідно до встановленого порядку. При переоформленні права постійного користування земельними ділянками, наданими для ведення селянських (фермерських) господарств, у довгострокову оренду її строк мав визначатися відповідно до закону. 22 вересня 2005 року Конституційний Суд України ухвалив рішення №5-рп/2005, згідно з яким визнав неконституційним пункт 6\~розділу Х «Перехідні положення» ЗК України від 25 жовтня 2001 року\~щодо обов`язку переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або на право оренди. Конституційний Суд України вказав, що немає підстав визнавати неконституційною\~статтю 92 ЗК України від 25 жовтня 2001 року, оскільки використання у ній терміна «набувають» (який означає «ставати власником чого-небудь, здобувати що-небудь») вказує на те, що ця стаття не обмежує і не скасовує чинне право постійного користування земельними ділянками, набуте в установлених законодавством випадках станом на 1 січня 2002 року до його переоформлення (абзац 11 пункту 5.3 мотивувальної частини вказаного\~рішення). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі №663/1738/16-ц (реєстровий номер 85174518) було викладено правовий висновок про те, що з врахуванням наведеного право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому порядку до 1 січня 2002 року, не втрачається внаслідок його непереоформлення користувачем, який за\~ЗК України від 25 жовтня 2001 року\~не є суб`єктом такого права. Право постійного користування земельною ділянкою зберігається за таким користувачем до приведення прав і обов`язків щодо вказаної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства. До подібного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 20 березня 2019 року у справі № 514/1571/14 (провадження № 14-552цс18) та у справі № 350/67/15 (провадження№ 14-652цс18), в яких вказувала про те, що стадія погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації є допоміжною. При цьому\~стаття 198 ЗК України\~лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Із цього не випливає, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акта погодження меж, необхідно вважати, що погодження меж не відбулося. Погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а із мотивів відмови. Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки, правового значення вони не мають. У постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що неможливо надати єдину універсальну відповідь на питання про те, чи є поведінка органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, правомірною чи неправомірною. Відповідь на це питання залежить від оцінки такої поведінки як добросовісної чи недобросовісної, і така оцінка має здійснюватися у кожній справі окремо виходячи з конкретних обставин справи. Погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка раніше сформована на підставі проекту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок у межах встановлених норм (стаття 121 ЗК України), першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проекту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні законні перешкоди. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю його прийняття, що узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 28 листопада 2018 року у справі № 826/5735/16 (провадження № 11-986апп18), від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18). У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 580/168/16-ц (провадження № 61-19526сво18) зроблено висновок, що погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із власником та/або землекористувачем не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів чи землевласників. Ненадання особою своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача та/або власника не може бути перешкодою для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації. Непідписання суміжним власником та/або землекористувачем акта узгодження меж земельної ділянки саме по собі не є підставою для визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку. З приводу посилання представника третьої особи на позицію Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі №372/5635/13-ц суд, суд зазначає, що така не є релевантною обставинам справи. Так, у справі на яку покликається представник третьої особи позовні вимоги стосувались усунення перешкод у користування майном, визнання права постійного користування земельною ділянкою, визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування та державних актів на право власності на земельні ділянки. Натомість, предметом оскарження у справі, яка розглядається є рішення Узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради, оформлене протоколом №42 від 29.03.2024 року. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (провадження № 12-46гс19) та багатьох інших. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 98). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, не визнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення. Відсутність порушеного, не визнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. Зокрема, встановивши те, що оспорюваний правочин або інші правовідносини не порушують прав і законних інтересів позивача, суд не повинен вдаватися до перевірки ефективності обраного позивачем способу захисту та правової оцінки по суті спору, встановлення обставин наявності/відсутності ідентифікуючих ознак, оскільки вказане є самостійною, достатньою підставою для відмови в позові. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 4 грудня 2019 року у справі №910/15262/18, від 3 березня 2020 року у справі №910/6091/19, від 16 жовтня 2020 року у справі №910/12787/17. Таким чином, суд звертає увагу на те, що протокол узгоджувальної комісії не є рішенням органу місцевого самоврядування, носить рекомендаційний характер і спрямоване на мирне врегулювання земельних спорів. Вказане рішення, яке передбачає конкретний припис, звернене до окремого суб`єкта, застосовується одноразово і після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання. Така позиція висловлена, зокрема, в ухвалі ВССУ від 03.12.2014 р. у справі N6-34238 св 14. Крім того, суд звертає увагу, що оскаржуване рішення узгоджувальної комісії не тягне за собою виникнення, зміну або скасування юридичних прав та обов`язків для будь-яких осіб, в т.ч. скасування або не скасування цього рішення не створює жодних юридичних наслідків і для позивача. Положеннями частини 1-4\~статті 12 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 5 вказаної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За таких обставин, суд не вбачає наявності порушеного права позивача при прийнятті оскаржуваного рішення, що є самостійною підставою для відмови в позові. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою в задоволенні позовних вимог, всі витрати по справі покладаються на позивача.

Outcome: dismissed