Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

\~Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 48 516,00 грн., судових витрат у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. 00 коп. Крім того просили у порядку ч. ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України зобов`язати орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання рішення, нараховувати інфляційні витрати та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23.05.2024 року між TOB «Слон Кредит» та [PERSON] , укладений договір № 1622767 про надання споживчого кредиту. За умовами вказаного договору ТОВ «Слон Кредит» зобов`язується надати споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користуванняним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.\~Умовами договору встановлено: тип кредиту\~кредит, сума кредиту складає 7 800,00 грн, строк кредиту - 364 днів: з 23.05.2024 по 22.05.2025, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 14 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надав кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача № [NUMBER] в сумі 7 800,00 грн. 24 грудня 2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» укладений договір факторингу № 24122024, за умовами якого до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1622767 від 23.05.2024 року у розмірі 34 983,00 грн. Представник позивача зазначає, що у межах строку договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 25 грудня 2024 року по 2 травня 2025 року (за 149 календарний день) здійснило нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 17 433,00 грн. Ухвалою Немишлянського районного суду м. Харкова від 27.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 15.09.2025 до канцелярії суду надійшла інформація від АТ КБ «Приватбанк» на виконання ухвали суду від 27.08.2025 року. 29.09.2025 року представником відповідача-адвокатом Цокало Т.М. подано відзив на позовну заяву, \~у якому представник просив, позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 7 984,18грн, що складається із: 7 800,00грн\~заборгованість за сумою кредиту; 184,18 грн\~заборгованість за відсотками. В іншій частині позовних вимог просила відмовити. Також здійснити розподіл судових витрат пропорційно задоволених позовних вимог. Крім того, просила стягнути з позивача на користь відповідачки судові витрати на правову допомогу у розмірі 10 000, 00грн. Відзив мотивований тим, що відповідно до ч.5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%", проте п. 1.5.1 та 1.7.1 Договору встановлена процентна ставка за користування кредитом у розмірі 1,50%. Законом України від 22.11.2023 р. №3498-ХІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" передбачено те, що він набрав чинності 24.12.2023 року, а кредитний договір №1622767 було укладено 23.05.2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, то проценти у відповідності до чинного законодавства повинні бути нараховані у розмірі, що не перевищує 1 % в день. Водночас, позивач не привів умови кредитного договору до відповідності Закону України "Про споживче кредитування" в частині нарахування процентів та нараховував їх за денною процентною ставкою 1,5% день, що суперечить вищенаведеним нормам чинного законодавства. Разом з тим, ч.5 ст.12 Закону України "Про споживче кредитування" визначено, що: "Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним". Таким чином, умови кредитного, які враховують стандартну денну процентну ставку з перевищенням 1% в день є нікчемними. З урахуванням нікчемності пунктів Договору позики, якими денна процентна ставка встановлена з порушеннями Закону України "Про споживче кредитування", сторона відповідача вважає, що відповідно до положень ч.1 ст.1048, ч.ч.1, 3 ст.1054 ЦК України проценти повинні бути нараховані на рівні облікової ставки НБУ за відповідний період. Представник відповідача провів контр-розрахунок процентів за обліковою ставкою НБУ, за яким залишок заборгованості складає: 7 800,00 грн\~заборгованість за тілом кредиту; 184,18 грн (1085,08 грн.-900,90 грн.)\~заборгованість за процентами. 03.10.2025 до канцелярії суду через підсистему «Електронний суд» від представником позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що кредитний договір № 1622767 укладений між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем повністю відповідає вимогам чинного законодавства України та під час укладання вищевказаного договору первісним кредитором та [PERSON] було досягнуто згоди щодо всіх його суттєвих умов. Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку Відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією листа платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК». Укладаючи Кредитний договір, сторони, передбачили нарахування процентів на наступних умовах: стандартна процентну ставку, яка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. Договору; знижену процентну ставку, яка становить 0,825% в день. У період з 23.05.2024 по 24.12.2024. Відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора в розмірі 900,9 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 900,9 грн. Проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.4. Договору № 1622767 від 23.05.2024 року, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з Відповідача у сумі 40 716,00 грн. (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 23283 грн., проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у сумі 17 433,00 грн.). Підписуючи договір, позичальник погоджується на укладання договору саме такого змісту, що фактично нівелює усі доводи стосовно невідповідності умов договору без достатніх на це доказів. У даному випадку сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку, нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Станом на сьогоднішній день, ані Кредитний договір, ані будь-яке його положення чи пункт, включаючи ціну договору, не визнано відповідно до чинного законодавства недійсними, не справедливими чи не добросовісним. Отже, Відповідачу у даному випадку нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках Кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов Кредитного договору. Крім того, просив вимовити в задоволенні клопотання сторони відповідача про стягнення судових витрат у розмірі 10 000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав заяву згідно якої просив справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги задовольнити. Відповідач та її представник адвокат Цокало Т.М. у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, доходить наступного. Судом встановлено, що\~23.05.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту № 1622767. Положеннями п. 1.2. Договору встановлено, що на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з п.1.3. Договору сума кредиту(загальний розмір) складає 7 800,00 грн, тип кредиту\~кредит. Відповідно до п.1.4. Договору строк кредиту 364 дні, періодичність платежів зі сплати процентів-кожні 14 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. За користування кредитом нараховуються проценти: стандартна процентна ставка становить 1,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору; знижена процентна ставка 0,825% в день. Положеннями 1.7.1. Договору встановлено, що денна процентна ставка на дату кладення договору становить: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1,50% в день, за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 1,47 % в день. Відповідно до п.1.8. Договору, загальні витрати на дату укладення договору складають: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 42 588,00 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 41 850,90 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 14 299,02% річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 10 180,01% річних. Положеннями п.1.10. Договору встановлено, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 50 388,00 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 49 650,90 грн. Відповідно до п.2.1Договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок повивача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] . Зазначений договір підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором С016. ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, що підтверджується листом ТОВ «Пейтек» вих. 20250116-502 від 16.01.2025 року, відповідно до якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ № Слон кредит»: 23.05.2024 19:40:36 на суму 7 800,00 грн., за номером транзакції\~в системі ТОВ « ПЕЙТЕК» -9b228733-c974-4df6-8996-9b7361b51aff, номер транзакції в системі ТОВ « Слон Кредит»- 16227671716482432. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Слон Кредит» за кредитним договором № 1622767 від 23.05.2024 у період з 23.05.2025 року- 08.05.2025 року [PERSON] має заборгованість у загальному розмірі 34 983,00 грн, з яких: 7 800,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 23 283,00 грн - заборгованість за відсотками, які нараховані наступним чином: до 06.06.2024 за ставкою 0,825%, до 22.05.2025 за ставкою 1,5% 3 900,00 грн. заборгованість за штрафом/пенею. У вказаний період [PERSON] здійснено оплату на рахунок ТОВ «Слон Кредит», з яких на оплату тіла кредиту зараховано 0грн. та на оплату процентів зараховано 900,90 грн. 24 грудня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (Фактор) та ТОВ «Слон Кредит» (Клієнт) укладений договір факторингу № 24122024 за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. З Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року вбачається, що [PERSON] (порядковий номер 2741) є боржником за кредитним договором № 1622767 від 23.05.2024 року, сума заборгованості становить 34 983,00 грн, з яких: 7 800,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 23 283,00 грн - заборгованість за відсотками, 3 900,00 грн. заборгованість за штрафом/пенею. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» за кредитним договором № 1622767 від 23.05.2024 за 149 календарних днів ( 25.12.2024-22.05.2025 року) сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами 17 433,00 грн. Відповідно до інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали про витребування доказів, на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в банку було емітовано платіжну картку № [NUMBER] , на яку здійснено переказ коштів у сумі 7 800, 00грн 23.05.2024 року. За розрахунком Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», наведеним у позовній заяві, [PERSON] має заборгованість перед позивачем за договором №1622767 від 23.05.2024 загальною сумою 52 416,00грн, яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту\~ 7 800,00 грн; нарахованих процентів первісним кредитором 23 283,00 грн; нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за 149 календарних днів 17 433,00грн; штрафні санкції 3 900 грн. Відповідно до ч.1, 2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому\~ЦК України\~та\~ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у\~ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому у\~ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому у\~ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Частиною 12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). З матеріалів справи слідує, що було укладено кредитний договір в електронному вигляді, яким передбачено передачу коштів в безготівковій формі шляхом їх зарахування на платіжну картку позичальника. Отже, підписавши угоду електронним ідентифікатором [PERSON] уклала із\~ТОВ «Слон Кредит» договір №1622767 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.05.2024 . Частиною 1\~статті 1077 ЦК України\~встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, враховуючи, що ТОВ «Слон Кредит» відступило право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за кредитним договором до боржника [PERSON] , у позивача наявне право на пред`явлення позову про стягнення заборгованості за цим договором. Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до\~ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно\~ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд погоджується із вимогою позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту в сумі 7 800,00грн, що доводиться наданими суду доказами, а також, не заперечується стороною відповідачки. Разом з тим, згідно розрахунку позивача, заборгованість [PERSON] також складається із нарахованих процентів первісним кредитором в сумі 23 283,00 грн з розрахунку: до 06.06.2024 за ставкою 0,825%, до 22.05.2025 за ставкою 1,5%, нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» у період з 25.12.2024 по 22.05.2025 за 149 календарних днів в сумі 17 433,00 грн. При цьому, загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні, визначені Законом України «Про споживче кредитування». 22.11.2023 прийнято\~Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023 року. Даним Законом,\~статтю 8 ЗУ «Про споживче кредитування»\~доповнено частиною 5: максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Частиною 2 розділу ІІ «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»\~встановлено, що дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Пункт 17\~Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування»\~передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. У той же час, перехідні положення закону застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Враховуючи, що\~Закон України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»\~набрав чинності 24.12.2023, кредитний договір укладено 23.05.2025 тобто після набрання чинності цим Законом, то проценти у відповідності до чинного законодавства повинні бути нараховані у розмірі, що не перевищує 1% в день. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону\~України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу, та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього\~Закону. Разом з тим, ч.5\~ст.12 Закону України «Про споживче кредитування»\~визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Частиною 1\~ст.27 ЦК України\~визначено, що правочин, що обмежує можливість фізичної особи мати не заборонені законом цивільні права та обов`язки, є нікчемним. Відповідно до ч.2\~ст.215 ЦК України\~недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч.1\~ст.236 ЦК України\~нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Частиною 1\~ст.1057-1 ЦК України\~визначено, що у разі визнання недійсним кредитного договору, суд за заявою сторони в обов`язковому порядку застосовує наслідки недійсності правочину, передбачені частиною першою\~статті 216 цього Кодексу, та визначає грошову суму, яка має бути повернута кредитодавцю. Водночас, ч.1\~ст.216 ЦК України\~встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Разом з тим, відповідно до ч.4, 5\~ст.216 ЦК України\~правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Таким чином, суд погоджується із позицією сторони відповідача та вважає, що пункти 1.5.1., 1.7.1. (в частині денної процентної ставки 1,5%), кредитного договору №1622767 від 23.05.2024, є нікчемними в силу приписів ч.5\~ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому, нарахування первісним кредитором процентів за процентною ставкою 0,825% в день з 23.05.2024 по 06.06.2024 є правомірним та не суперечить законодавству. Водночас, згідно ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно інформації, опублікованої на офіційному сайті Національного банку України, в 2024-2025 роках розмір облікової ставки (% річних) становив: 26.01.2024 року по 14.03.2024 року 15,0 %; з 15.03.2024 року по 25.04.2024 року 14,5 %; з 26.04.2024 року по 13.06.2024 року 13,5 %; з 14.06.2024 року по 12.12.2024 року 13,0 %, з 13.12.2024 року по 23.01.2025 року 13,5%; з 24.01.2025 року по 06.03.2025 року 14,5 %, з 07.03.2025 року по 23.10.2025 -15,5 %. За таких обставин судом встановлені підстави для проведення власного розрахунку заборгованості зі сплати процентів за період з 23.05.2024 (укладення кредитного договору) до 22.05.2025 (кінцева дата дії строку договору) наступним чином: З 23.05.2024 по 06.06.2024 відсотки нараховуються за ставкою 0,825% та становлять 900,90 грн. З 07.06.2024 по 13.06.2024 відсотки нараховуються за ставкою 0,037% та становлять 23,10 грн. З 14.06.2024 по 12.12.2024 відсотки нараховуються за ставкою 0,036 % та становлять 511,06 грн. З 13.12.2024 по 23.01.2025 відсотки нараховуються за ставкою 0,037% та становлять 121,22 грн. З 24.01.2025 по 06.03.2025 відсотки нараховуються за ставкою 1,68% та становлять 131,04 грн. З 07.03.2025 по 22.05.2025 відсотки нараховуються за ставкою 0,043 % та становлять 258,26 грн. Загальна сума процентів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. становить 1 044,68 грн., з урахуванням внесення відповідачем суми у розмірі 900,90 грн. на погашання заборгованості. Таким чином, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню у розмірі 8 844,68 грн, з яких: 7 800,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1 044,68 грн - заборгованість за відсотками. Позивачем також заявлено вимогу в порядку частин десятої, одинадцятої\~статті 265 ЦПК України\~органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до\~статті 625 Цивільного кодексу України\~за відповідною формулою. Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування. Відповідно до ч.10 та ч.11\~ст.265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому\~розділом VII цього Кодексу. Таким чином, норма ч.10 та ч.11\~ст. 265 ЦПК України\~передбачає, що суд може зазначити в рішенні про нарахування саме відсотків або пені, натомість позивач просить нарахувати інфляційні витрати та 3 % річних, відповідно до\~статті 625 ЦК України, що в розумінні\~Цивільного кодексу України\~є різним. Окрім того, відповідно до п.18\~Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, в частині позовних вимог, що стосуються нараховування інфляційних витрат і 3% річних, суд відмовляє у задоволенні. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує таке. З\~приводу вимоги позивача про стягнення на його користь сплаченого судового збору, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України,\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно наданого платіжного доручення, звертаючись до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягає стягненню судовий\~збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 441\~грн. 61 коп. (2422,40 х 18,23%). Щодо витрат судових витрат на професійну правничу допомогу, заявлених обома сторонами. Приписами\~ст. 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч. 3ст. 2\~ЦПК України). Відповідно до\~ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно ч. 1ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За ч. 2 ст. 137\~ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137ЦПК України). Нормою ч. 8ст. 141\~ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст.137та ч. 8\~ст.141 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 28.06.2023 у справі №463/2001/19 де зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено( п. 1 ч. 2 ст.137та ч. 8\~ст.141 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що при розгляді справи позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» надавалась правнича допомога адвокатом Столітнім М.М. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвокатом надано до суду: копію договору про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024, укладеного між [PERSON] та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»; заявку № 9396 на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10.12.2024; копію акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 9396 до договору №10/12-2024 від 10.12.2024, який містить опис робіт (наданих послуг); рахунок на оплату №9396-12/08-2025 від 12 серпня 2025 р. до договору №10/12-2024 від 10.12.2024; ордер на надання правничої (правової) допомоги 1969154 від 12.08.2025; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. До опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, зазначених у акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору №10/12-2024 від 10.12.2024, в тому числі, входить: зустрічі, консультації, збір та аналіз доказів і документів, складання позовної заяви та інших процесуальних документів, їх подання до суду, представництво тощо. Кількість витрачених годин\~12, вартістю 10000грн. Згідно ч.5, 6\~ст.137 ЦПК України\~у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Аналізуючи докази, надані стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, зважаючи на відсутність заперечень з боку відповідача, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг та їхньої вартості, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати сторони позичава на правничу допомогу в сумі 10 000,00грн. є реальними, співмірними та підтвердженими належними та допустимими доказами. Разом з тим, відповідачці\~\~ [PERSON] надавалась правнича допомога адвокатом Цокало Тетяною Михайлівною. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвокатом надано до суду: копію договору про надання правничої (правової) допомоги №1362 від 05.09.2025, укладеного між Перцевою В.А, та Цокало Т,М.; копію квитанції №13 62 про отримання гонорару до договору №1362 від 05.09.2025; копію детального опису робіт (наданих послуг) згідно договору про надання правничої (правової) допомоги №1362 від 05.09.2025); копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2424; ордер на надання правничої (правової) допомоги 1337720 від 29.09.2025 року. До детального опису робіт (наданих послуг), в тому числі, входить: ознайомлення з матеріалами, консультація, підготовка та написання заяв по суті, відзив. Всього вартість виконаних робіт становить 10 000,00грн. Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній заперечує щодо задоволення клопотання сторони відповідача щодо стягнення понесених судових витрат в розмірі 10 000 грн. Враховуючи складність цієї справи, предмет спору, ціну позову, характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, беручи до уваги заперечення сторони позивача, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру відшкодування витрат на оплату правничої допомоги до 6 000,00грн, що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг. Таким чином, питання розподілу судових витрат потрібно вирішити відповідно до наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема, положень\~ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи ціну позову\~48 516,00 грн. та його задоволення у розмірі 8 844,68 грн.(отже пропорція становить 18,23% до 81,77 %) - суд дійшов висновку про відшкодування судових витрат сторонами у таких розмірах: - відповідачем на користь позивача в сумі 2 264, 61 грн (10 000,00 грн*18,23%) + 441,61 (2422,40 грн * 18,23%)). - позивачем на користь відповідача в сумі 4 906,20 грн. (6000,00 грн *81,77%).

Outcome: partial