Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

08 жовтня 2025 року [PERSON] звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із заявою, яка була уточнена 04 листопада 2025 року, в якій просить встановити факт смерті, яка настала [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на тимчасово окупованій території України, а саме: в селі Успенка Амвросіївського району Донецької області. В обґрунтування заяви зазначено, що заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який [INFO] загинув поблизу населеного пункту Миколаївка Покровського району Донецької області під час виконання бойових завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини. У зв`язку із загибеллю чоловіка заявника, вона та їхні спільні малолітні діти, а також мати загиблого мають право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий\~ захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 за №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) Батько [PERSON] , [PERSON] мав би право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги однак на момент звернення до суду він помер на тимчасово окупованій території України в селі Успенка Амвросіївського району Донецької області. Встановлення факту смерті [PERSON] та отримання свідоцтва про смерть встановленого на території України зразка, необхідно заявнику для призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Закону №2011-ХІІ. Заявник [PERSON] та її представник адвокат Киричук Г.М. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення повідомлені. Представник заявника адвокат Киричук Г.М. надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності та відсутності заявника, підтримує заяву про встановлення факту смерті в повному обсязі. (а.с.38) Представник заінтересованої особи Шосткинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином. (а.с.35,36) Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.2 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Як вбачається із фотокопії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 15 січня 2025 року, Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 15 січня 2025 року, про що 15 січня 2025 року складено відповідний актовий запис №17. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини - [PERSON] . (а.с.9) Із фотокопії сповіщення військової частини [NUMBER] від 10 липня 2025 року за №18/11-646, на адресу [PERSON] вбачається, що її чоловік [PERSON] , [INFO] , військовослужбовець військової частини [NUMBER] НГУ загинув [INFO] поблизу населеного пункту Миколаївка Покровського району Донецької області під час виконання бойових завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини. (а.с.10) Із фотокопії свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого Ірпінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 18 липня 2025 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] про що 18 липня 2025 року складено відповідний актовий запис №236. Місце смерті: Донецька область, Покровський район, село Миколаївка. (а.с.11) Із фотокопії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 03 грудня 1990 року, місце реєстрації Успенська с/рада Амвросіївського району Донецької області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про народження [INFO] , зроблено запис за №21, та його батьками є: батько [PERSON] ,\~ мати [PERSON] . (а.с.12) Згідно із фотокопією свідоцтва про смерть, виданого 30 травня 2018 року на тимчасово окупованій території, [PERSON] помер [INFO] у селі Успенка Амвросіївського району Донецької області, яке є тимчасово окупованою територією України. (а.с.16) Наведені документи, як то, свідоцтво про смерть, відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо окремих питань застосування Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України» від 04.02.2016 за №990-VIII, беруться до уваги під час розгляду даної справи, проте відповідно до ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 за №1207-VII (далі - Закон №1207-VII) будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 1 Закону №1207-VII (з наступними змінами) встановлено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Частинами 2, 3, 4 статті 9 Закону №1207-VII передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Документи, які видані органом, що створений на тимчасово окупованій території у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до ч.3 ст.9 Закону №1207-VII є недійсними і не створюють правових наслідків. Таким чином, будь-яке свідоцтво про смерть особи, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, є недійсним та не створює правових наслідків. Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №1207-VII, громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Частиною 1 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 за №2398-VI (далі - Закон №2398-VI) передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до ст. 17 Закону №2398-VI, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Крім того, у листі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 квітня 2021 року за №985/0/208-21 щодо практики розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, звернуто увагу на те, що під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтується на положеннях чинного законодавства. Згідно висновків ЄСПЛ у справах проти Туреччини зокрема, «Loizidouv.Turkey», «Cyprusv.Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republico f Moldova and Russia», «Ila§cu and Othersv.Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Крім того, відповідно до Указу Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» від 07.02.2019 № 32/2019, село Успенка Амвросіївського району Донецької області (з 2020 року перейменовано у Шахтарський район Донецької області) є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України. Враховуючи викладене та зважаючи на те, що встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, необхідне заявнику, для призначення та отримання одноразової грошової допомоги після смерті сина [PERSON] , та внесення відомостей про смерть батька загиблого до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, що в подальшому підлягає використанню в цивільно-правових відносинах згідно із законодавством України, суд вважає за необхідне заяву задовольнити, а саме встановити факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Відповідно до вимог пункту 8 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved