Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до відповідача, в якому просить скасувати рішення державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Золотоніської міської ради Андрущенко Ірини Сергіївни за індексним №54896505 від 02.11.2020 про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) за [PERSON] на нежитлове приміщення, торговельний павільйон, загальною площею 100,00 кв.м., що знаходиться у [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2209361171101 з одночасним припиненням речових прав [PERSON] та закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вказаний об`єкт та стягнути з відповідача судові витрати. У обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що Черкаська міська рада є власником земель м. Черкаси на праві комунальної власності на підставі Закону України №5245-17 від 06.09.2012 у «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності». [PERSON] звернувся до Черкаської міської ради як розпорядника земель м. Черкаси з заявою вх.№01-06/28297 від 31.08.2022 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] , орієнтовного розміру 0,0150 га під нерухоме майно - торгівельний павільйон для оренди на 49 років. Втім, під час розгляду заяви вх.№01-06/28297 від 31.08.2022 позивачем було встановлено, що нерухоме майно, розташоване за вказаною адресою, зареєстровано незаконно з огляду на таке. Так, до заяви вх.№01-06/28297 від 31.08.2022 відповідачем було додано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно При цьому, як вбачається з долученого відповідачем витягу, державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Золотоніської міської ради Андрущенко Іриною Сергіївною було прийнято рішення за індексним №54896505 від 02.11.2020 про державну реєстрацію права власності (з\~відкриттям розділу) за Відповідачем на нежитлове приміщення, торгівельний павільйон загальною площею 100,00 кв.м., що знаходиться у [ADDRESS] . Підставою для прийняття рішення за індексним №54896505 від 02.11.2020 став виключно технічний\~паспорт №19-47\~від 23.10.2020, виданий ТОВ «ГЕТ ТЕХНОЛОДЖІ». Інших документів (зокрема тих, які посвідчують введення приміщення в експлуатацію як об`єкта нерухомості), що стали б підставою для вчинення вказаної реєстраційної дії, надано не було. При цьому, відповідачеві не надавалося містобудівних умов та обмежень, будівельного паспорту на забудову земельної ділянки по [ADDRESS] . Крім того, відповідачеві не надавалося й у власність або користування земельну ділянку по [ADDRESS] для її забудови. Жодному об`єкту нерухомого майна не присвоювалася адреса - « [ADDRESS] ». Крім того, як встановлено позивачем, вказаний об`єкт взагалі не є нерухомістю, а є тимчасовою спорудою, яка розташована на земельній ділянці на підставі дозволу на розміщення МАФ №134 від 26.01.2011, виданого ФОП [PERSON] згідно заяви на одержання дозволу вх.№7592 від 17.08.2010. Згідно акту обстеження б/н від 22.09.2022 встановлено та підтверджено, що по [ADDRESS] розміщена саме тимчасова споруда, яка виготовлена з металу без улаштування фундаменту. Крім того, згідно інформації, наданої позивачеві виконавчим комітетом Золотоніської міської ради, в результаті проведеного службового розслідування встановлено численні\~порушення в діях державного реєстратора Андрущенко І. С., зокрема й при реєстрації речових прав за гр. [PERSON] . На даний час [PERSON] звільнена з посади державного реєстратора. За таких обставин, враховуючи відсутність необхідних документів, реєстрацію права власності на об`єкт (тимчасову споруду), який не є нерухомим майном, рішення за індексним №54896505 від 02.11.2020 є незаконним та підлягає скасуванню з одночасним припиненням прав відповідача та закриттям розділу в ДРРП на вказаний об`єкт. Стислий виклад заперечень відповідача Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що зазначив представник відповідача у судовому засіданні. Повноваження представника відповідача не обмежуються, останній зазначив, що відповідачем були допущені порушення під час реєстрації права власності. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 травня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2023 року зупинено провадження у справі до припинення перебування відповідача [PERSON] у складі Збройних Сил України. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 жовтня 2025 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду. Протокольною ухвалою від 30.10.2025 відкладено ухвалення (проголошення) рішення до 07.11.2025. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Відповідач звернувся до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради з клопотанням від 31.08.2022 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею орієнтовно 0,0150 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, на праві оренди. На підставі рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно № 54896505 за заявою [PERSON] зареєстровано право власності на приміщення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за реєстраційним номером 2209361171101 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, торгівельний павільйон за [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Дата реєстрації 27.10.2020, державний реєстратор Андрущенко І.С., центр надання адміністративних послуг у м. Золотоноша, індексний номер 54896505 від 02.11.2020. підстава для державної реєстрації технічний паспорт № 19-47 від 23.10.2020, видавник ТОВ «Гет Технолоджі». ТОВ «Гет Технолоджі» розробило технічний паспорт від 23.10.2020 на спірний торгівельний павільйон. Відповідно до рішення Черкаської міської ради № 8-888 від 22.12.2005, зокрема, надано приватному підприємцю [PERSON] земельні ділянки в оренду на 5 років для розташування торгових кіосків у комплексі із зупинками громадського транспорту за рахунок земель Черкаської міської ради: площею 12,4 кв.в. по [ADDRESS] , в глибині житлової забудови, напроти будинку № 28. 16.08.2010 ФОП [PERSON] звернулась до Управління планування та архітектури департаменту архітектури, будівництва та землеустрою з заявою про одержання дозволу на розміщення малої архітектурної форми кіоску площею 12,4 кв.в. за адресою: [ADDRESS] . 26.01.2011 надано дозвіл № [NUMBER] на розміщення малої архітектурної форми ФОП [PERSON] по [ADDRESS] (в глибині житлової забудови). Характеристика МАФ торговий кіоск площею 12,4 кв.м., Строк дії дозволу 5 років. Експлуатація стаціонарних МАФ без акту приймання не допускається. 22.09.2022 головним спеціалістом відділу інспектування управління інспектування Черкаської міської ради Регурецьким Р.М. проведено перевірку факту розміщення об`єкта торгівельного павільйону належного [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що за указаною адресою розміщена споруда торгівельний павільйон з накриттям, тимчасова споруда виготовлена з металу без улаштування фундаменту. За результатами перевірки складено акт. Як вбачається з листа Виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 21.11.2022 № 1808, розпорядженням від 28.09.2022 № 259-к розпочато службове розслідування щодо дій державного реєстратора [PERSON] при здійсненні реєстрації права на нерухоме майно. У результаті службового розслідування встановлено численні порушення в діях державного реєстратора Андрущенко І.С., зокрема, при реєстрації прав за гр. [PERSON] та [PERSON] . На даний час [PERSON] звільнена з посади державного реєстратора. Представник відповідача у судовому засіданні указані обставини визнав, зазначив, що дійсно право власності реєструвалось із порушенням чинного законодавства України. Норми права, застосовані судом. Оцінка суду Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно із ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідно до\~ст.\~83\~Земельного кодексу\~України землі,\~які належать\~на праві\~власності територіальним\~громадам,\~є комунальною\~власністю. У\~комунальній власності\~перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх реєстрацію» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) (далі за текстом Закон) загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Відповідно до ст. 27 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 13-1) договору, яким встановлюється довірча власність на нерухоме майно, та акта приймання-передачі нерухомого майна, яке є об`єктом довірчої власності; 13-2) актів приймання-передачі нерухомого майна неплатоспроможного банку перехідному банку, що створюється відповідно до\~статті 42\~Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Згідно із\~ст.\~181\~ЦК України\~до нерухомих\~речей (нерухоме\~майно,\~нерухомість)\~належать земельні\~ділянки,\~а також\~об`єкти,\~розташовані на\~земельній ділянці,\~переміщення яких\~є неможливим\~без їх\~знецінення та\~зміни їх\~призначення. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда\~торговельного,\~побутового,\~соціально-культурного\~чи іншого\~призначення для\~здійснення підприємницької\~діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда\~для здійснення\~підприємницької діяльності\~може мати\~закрите приміщення\~для тимчасового\~перебування людей\~(павільйон\~площею не\~більше 30\~квадратних метрів\~по зовнішньому\~контуру)\~або не\~мати такого\~приміщення. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про\~благоустрій населених\~пунктів". Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Відповідно до ч. 3 ст. 26-3 цього Закону адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Адреса не присвоюється тимчасовим спорудам. Пунктом 2.7 Методичних рекомендацій стосовно об`єктів нерухомого майна, права на які підлягають державній реєстрації, схвалених колегією Державної реєстраційної служби України11.12.2012, протокол № 3, передбачено, що при визначенні споруд, права на які підлягають державній реєстрації, слід враховувати, що для таких споруд повинні бути притаманні ознаки нерухомого майна, визначені статтею 181 Кодексу, а саме, розташування на земельній ділянці, переміщення споруди неможливе без її знецінення та зміни її призначення. Державній реєстрації підлягають лише речові права на споруди, які є окремою нерухомою річчю, тобто не є приналежністю головної речі і складовою частини іншої речі. Крім того, не підлягають державній реєстрації речові права на малі архітектурні форми (абзац сьомий пункту 4 Порядку). Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії. Як встановлено судом і визнано відповідачем, право власності на спірний об`єкт зареєстровано як об`єкт нерухомості, натомість указаний об`єкт є малою архітектурною формою, а саме торгівельним павільйоном, що не підлягає державній реєстрації. Суд також зазначає, що указаному об`єкту не присвоювалась адреса. Відповідно до абз. 2 ч. 3\~ст. 26 Закону у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої\~статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. Згідно з ч. 7\~ст. 14 Закону майно \~у разі ухвалення судом рішення про закриття розділу Державного реєстру прав у випадках, передбачених цією статтею, закриття відповідного розділу допускається виключно у разі, якщо таким судовим рішенням вирішується питання щодо набуття та/або припинення речових прав, обтяжень речових прав на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, щодо якого закривається розділ у Державному реєстрі прав. На підставі викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивачем згідно платіжного доручення № 15 від 17.01.2023, виданого УДКСУ у м. Черкасах, сплачено судовий збір у сумі 2684 грн. Таким чином, оскільки позовні вимоги про розірвання шлюбу визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору у сумі 1342 грн. та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору у сумі 1342 грн.

Outcome: approved