Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» через свого представника Пархомчука С.В. звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості: за кредитним договором № 1449209 в розмірі 12320,00 грн., з яких 4000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8320,00 грн. прострочена заборгованість за комісіями і відсотками, а також стягнути понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.01.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1449209 за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 4000,00 грн. строком до 12.02.2021 року (30 днів), стандартна процентна ставка 1,90 % в день, орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 693,50 %, за зниженою ставкою 3,65 % річних, орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 6280,00 грн., за зниженою ставкою 4012,00 грн., а позичальник в свою чергу зобов`язався належним чином використати та повернути суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. 07.09.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» укладений договір факторингу № 1-07092021, згідно умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає відступає ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором № 1449209 від 13.01.2021 року, що укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] .. Крім того, 07.09.2021 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 2-07/09/2021, відступив право вимоги за кредитним договором № 1449209 від 13.01.2021 року до ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн» у звязку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача. Ухвалою суду від 11.09.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечуює, розгляд справи провести за його відсутності. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи відсутність заперечень представника позивача, відповідно до вимог ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. За правилами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямовована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З огляду на зміст ст.ст. 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.ст. 525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20). Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц. Таким чином, позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки. Судом встановлено, що 13.01.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1449209, згідно умов якого [PERSON] отримав фінансовий кредит в розмірі 4000,00 грн., зі строком кредитування (30 днів), стандартна процентна ставка 1,90 % в день, орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 693,50 %, за зниженою ставкою 3,65 % річних, орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 6280,00 грн., за зниженою ставкою 4012,00 грн., Відповідно до паспорту споживчого кредиту стандартна процентна ставка 1,90 % в день, орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 693,50 %, за зниженою ставкою 3,65 % річних, орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 6280,00 грн., за зниженою ставкою 4012,00 грн.. Згідно графіку платежів загальна вартість кредиту становила 4012,00 грн. з яких 4000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 12,00 грн. - сума нарахованих відсотків. Дата видачі кредиту - 13.01.2021 року, дата платежу - 12.02.2021 року. Відповідно до довідки ТОВ «Лінеура Україна» про ідентифікацію 12.01.2021 року на номер телефону [NUMBER] направлено одноразовий ідентифікатор Х884. Згідно довідки про перерахування суми кредиту № 1449209 від 13.01.2021 року, видача коштів за кредитним договором № 1449209 від 13.01.2021 року здійснювалася за допомогою системи iPay.ua, а саме платіж 77493627, дата 13.01.2021, номер платіжної карти [NUMBER] , призначення платежу: видача кредитних коштів за договором № 1449209 від 13.01.2021 року, сума 4000,00 грн.. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 1449209 від 13.01.2021 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» за період з 13.01.2021 року по 12.06.2025 року складає 12320,00 грн. 07.09.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» укладений договір факторингу № 1-07092021, згідно умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає відступає ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором № 1449209 від 13.01.2021 року, що укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] .. Крім того, 07.09.2021 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 2-07/09/2021, відступив право вимоги за кредитним договором № 1449209 від 13.01.2021 року до ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн» у звязку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 1-07092021 від 07.09.2021 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» набула права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1449209 від 13.01.2021 року в сумі 12320,00 грн., з яких 4000,00 грн. - сума виданого кредиту, 8320,00 грн. - залишок по відсотках. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 2-07/09/2021 від 07.09.2021 року ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн» набула права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1449209 від 13.01.2021 року в сумі 12320,00 грн., з яких 4000,00 грн. - сума виданого кредиту, 8320,00 грн. - залишок по відсотках. При розгляді справи суд відповідно до вимог ст.ст. 10, 12, 13 ЦПК України керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. За змістом ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву та не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ним умов кредитних договорів, наявності заборгованості та її розміру, через що у суду відсутні підстави не приймати надані позивачем докази. Таким чином, дослідженими у справі доказами повно та об`єктивно доведено, що відповідач взятих на себе зобов`язань щодо погашення кредиту належним чином не виконував, тим самим порушив умови кредитного договору, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість за кредитним договором № 1449209 від 13.01.2021 року в розмірі 12320,00 грн., яка підлягає стягненню на користь ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн», яке набуло право грошової вимоги. Виходячи з викладеного, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими і доведеними, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки за результатами розгляду справи по суті позовні вимоги ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн» задоволено в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути документально підтверджені судові витрати, понесені ним на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.. Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані суду копії наступних документів: договір № 09/07/2025 про надання правової допомоги від 09.07.2025 року між ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн» (як клієнт) та адвоката Пархомчук С.В., що діє на підставі Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 18.07.2019 року №72, відповідно до якого адвокат Пархомчук С.В. бере на себе обов`язки надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, актом від 01.10.2025 року про отримання правової допомоги, акту виконаних робіт, надання послуг наступного характеру: зустріч та консультація (1 год.) - 2000,00 грн., складання та подання до суду позовної заяви (2,5 год.) - 5000,00 грн., інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів (1,5 год.) - 3000,00 грн., канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції - 500,00 грн.. Загальна сума, що підлягає оплаті позивачем на користь адвоката Пархомчука С.В. становить 10500,00 грн.. Проаналізувавши виконаний опис робіт, суд вважає, що такі види правових послуг, як правовий аналіз та формування додатків до позовної заяви не передбачено вимогами закону, як передумова для звернення до суду - не є окремими процесуальними діями, а є діями, що направлені на досягнення одного результату, яким в даному випадку є складання та подання до суду позовної заяви. Зокрема, Верховний Суд у пунктах 48-49 додаткової постанови від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20 виклав правовий висновок, за яким зазначені окремо у Акті надання правової допомоги послуги адвоката зі здійснення аналізу нормативного матеріалу, консультації, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, публікацій науковців, коментарів спеціалістів охоплюються послугою зі здійснення підготовки відзивів на касаційні скарги; правова позиція боржника викладена у відзивах на касаційні скарги вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається. Суд вважає, що цей правовий висновок у повній мірі застосовний до цієї цивільної справи, з огляду на що вищевказані послуги, надані позивачу, не відповідають критерію «неминучості», охоплені за своєю суттю іншою послугою, а тому не підлягають розподілу. Отже, суд виходячи з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи вважає, що справедливою та реальною сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача є 5000,00 грн.. На підставі наведеного,

Outcome: approved