Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

10 лютого 2025 року Обласне комунальне підприємство «ДОНЕЦЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО», відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя № 2584/0/15-24 від 29.08.2024 року, яким змінено територіальну підсудність судових справ Селидівського міського суду Донецької області шляхом їх передачі до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з 02.09.2024 року, звернулось до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (наразі Центрального районного суду міста Дніпра) з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що Обласне комунальне підприємство «ДОНЕЦЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» є обласним теплопостачальним підприємством, що виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення та здійснюючи свою діяльність в опалювальний період. Обласне комунальне підприємство «ДОНЕЦЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» забезпечує тепловою енергією житловий будинок [ADDRESS] . Так, на ім`я відповідального власника [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що відповідає квартирі [ADDRESS] . Відповідач мешкає за вищевказаною адресою і користується послугами з опалення, однак не в повному обсязі оплачує вартість спожитих послуг з опалення, що порушує право позивача на отримання плати за надані послуги з теплопостачання у встановлений законодавством строк. За період з 14 листопада 2019 року по 01 лютого 2023 року відповідач має заборгованість за теплову енергію, яка становить 21\~842,75 грн. Також відповідачу нараховано за період з 01 січня 2020 року по 01 лютого 2022 року 3 % річних в розмірі 37,24 грн. та витрати від інфляційних процесів в розмірі 160,05 грн., та за період з 01 листопада 2020 року по 01 лютого 2023 року заборгованість за абонентське обслуговування в розмірі 535,35 грн. Враховуючи викладене позивач просить стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за теплову енергію, 3% річних, витрати від інфляційних процесів та заборгованість за абонентське обслуговування в загальному розмірі 22\~575,39 грн., а також сплачений судовий збір. (а.с.1-10) Ухвалою судді від 11 лютого 2025 року вказана позовна заява була залишена без руху. (а.с.42) 17 лютого 2025 року позивачем було усунуто недоліки позовної заяви, надано документ про сплату судового збору. (а.с.44-51) Після надходження з Єдиного державного демографічного реєстру відповіді щодо зареєстрованого місця проживання відповідача-фізичної особи [PERSON] (а.с.52), в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України до Міністерства соціальної політики України було направлено ухвалу для отримання інформації з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо зареєстрованого місця проживання як ВПО відповідача-фізичної особи [PERSON] (а.с.а.с.53-54,\~55) У зв`язку із ненадходженням станом на 12 червня 2025 року відповіді, а також з метою всебічного та своєчасного розгляду справи ухвалою судді від 12 червня 2025 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. (а.с.57-58) Представник позивача у судові засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. (а.с.74-76) Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив на позов до суду не надходив. У зв`язку з відсутністю поштового обігу з м. Українськ Донецької області, де зареєстрований відповідач, і яке знаходиться на тимчасово окупованій та відповідно непідконтрольній українській владі території України, виклик відповідача в судове засідання здійснено шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України у відповідності до ст.ст.128, 129 ЦПК України. Інших відомостей про місцезнаходження відповідача, його адреси як тимчасово переміщеної особи, відомостей про місце роботи суд не має. Клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не надав, про причини неявки не повідомив. З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст.280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що Обласне комунальне підприємство «ДОНЕЦЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» є обласним теплопостачальним підприємством, що виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення та здійснюючи свою діяльність в опалювальний період. Обласне комунальне підприємство «ДОНЕЦЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» забезпечує тепловою енергією житловий будинок [ADDRESS] . Так, на ім`я відповідального власника [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що відповідає квартирі [ADDRESS] . Згідно з особовим рахунком, позивач за затвердженими тарифами здійснював нарахування заборгованості за надані відповідачу послуги, яка відповідачем погашалася не в повному обсязі. За період з 14 листопада 2019 року по 01 лютого 2023 року відповідачем були спожиті та не оплачені надані позивачем послуги з опалення загальною вартістю 21\~842,75 грн. За змістом ст.ст.68, 162 ЖК України та ст.322 ЦК України власники або наймачі житла зобов`язані оплачувати комунальні послуги. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно п.21 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством. Відповідно до п.18 наведених Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Крім того, згідно п.35 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» № 830 від 21серпня 2019 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом. При цьому відповідно до п.11 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Так, між сторонами фактично виникли договірні відносини щодо надання позивачем відповідачу послуг з опалення, оскільки позивач надавав відповідачу послуги з опалення, а відповідач прийняв ці послуги, на відповідача оформлений особовий рахунок в абонентській службі позивача. Отже сторони досягли згоди щодо істотних умов договору надання послуг, а саме, що позивач буде надавати відповідачу за плату послуги з централізованого опалення. Враховуючи, що норми якості надання послуг та тарифи оплати за централізоване опалення визначаються не домовленістю сторін, а нормативно - правовими актами, суд вважає доведеним факт погодження сторонами цих істотних умов з моменту досягнення згоди щодо самого факту надання послуг в межах, визначених нормативно - правовими актами, чинними у відповідний період. Оскільки відсутні письмові докази на підтвердження узгодження сторонами строку внесення платежів, судом встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг з централізованого опалення згідно п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та ч.2 ст.68 ЖК України є календарний місяць, а плата за послуги повинна вноситися не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідач належним чином не виконував своє зобов`язання щодо своєчасної та в повному обсязі оплати за спожиті послуги, які йому надані позивачем, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість. За наведених обставин позов в частині стягнення з відповідача заборгованості за теплову енергію в розмірі 21\~842,75 грн. та заборгованості за абонентське обслуговування в розмірі 535,35 грн. підлягають задоволенню. Вирішуючи решту заявлених вимог, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з юридичної природи правовідносин, що виникли між сторонами, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. В зв`язку з цим, суд також вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача за період з 01 січня 2020 року по 01 лютого 2022 року 3 % річних в розмірі 37,24 грн. та витрат від інфляційних процесів в розмірі 160,05 грн. Такі висновки судом зроблені відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України з урахуванням правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові КЦС від 10 жовтня 2019 року у справі № 205/1460/15-ц, провадження № 61-13198св19. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за теплову енергію за період з 14 листопада 2019 року по 01 лютого 2023 року в розмірі 21 842 грн. 75 коп., за період з 01 січня 2020 року по 01 лютого 2022 року 3 % річних в розмірі 37 грн. 24 коп. та витрати від інфляційних процесів в розмірі 160 грн. 05 коп., та за період з 01 листопада 2020 року по 01 лютого 2023 року заборгованість за абонентське обслуговування в розмірі 535 грн. 35 коп. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved