Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У липні 2025 року [PERSON] , через свого представника адвоката Романів І.Б., звернулася до суду з позовом до Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області, [PERSON] в якому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивач посилаються на те, що відповідно до рішення Бориславського міського суду Львівської області у справі № 438/869/24 від 03 червня 2024 року та ухвали суду від 18 липня 2025року про виправлення описки, встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Сєвєродонецьк Луганської області, який [INFO] помер у м. Ялта, Автономна Республіка Крим Україна. Дрогобицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, було вчинено актовий запис № 732 від 19 червня 2024 року видано свідоцтво про смерть [PERSON] , серія [NUMBER] від 11 вересня 2024 року. Після його смерті спадкодавця відкрилася спадщина, у виді квартири за адресою: [ADDRESS] . За життя спадкодавець заповіту не залишав. Позивач, [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги дочкою, після смерті свого батька [PERSON] , через свого представника - [PERSON] подала до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Фірмана Б.І. заяву та документи щодо прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Відповідно до Витягу № 79158320 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 14.11.2024 року до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис - реєстрація спадкової справи № 73293078, спадкодавець [PERSON] . 17.06.2025 року позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 81/02-31, оскільки у позивача відсутні оригінали документів на вказану вище квартиру та будь які інші відомості, які підтверджують факт державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 06 травня 2025 року Комунальне підприємство Сєвєродонецьке БТІ, на запит приватного нотаріуса Фірмана Б.І., повідомило що, інформація щодо об`єкта нерухомого майна зберігалася в архіві комунального підприємства Сєвєродонецьке БТІ на паперових носіях. Оскільки архівні документи БТІ на підконтрольну Україні територію вивезені не були, а територія Сєвєродонецької міської територіальної громади на сьогоднішній день є окупованою російською федерацією. БТІ не може надавати інформацію на запити про наявні в архівних справах зареєстровані права власності до 01.01.2013 р. Позивач єдина хто звернувся у строки встановлені законом із заявою про прийняття спадщини. Брат позивача [PERSON] , [INFO] , не звертався до нотаріуса, його адресу та місцезнаходження їй не відоме, він покинув окуповану територію. На початку повномасштабного вторгнення його дружина та діти переїхали в м. Борислав львівської області, але і вони з ним не мають жодного контакту, так як він їх покинув і не повідомив куди переїхав. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, не має. Оскільки зазначені позивачкою обставини перешкоджають їй у реалізації своїх спадкових прав, вона звернулася до суду. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 18 липня 2025 року відкрите загальне позовне провадження по справі (а.с. 31-32). Ухвалою суду від 24 вересня 2025 року закінчено підготовче провадження у справі та призначено до розгляду (а.с. 42). Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце перебування фізичної особи, тому подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України". Відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Третя особа - приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Фірман Борис Ілліч в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини справи встановлені судом. Дрогобицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, складено актовий запис № 732 від 19 червня 2024 року та було видано свідоцтво про смерть [PERSON] , серія [NUMBER] від 11 вересня 2024 року (а.с. 8, 17-18). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, а саме: квартира за адресою: [ADDRESS] , яка належала останньому на підставі договору купівлі-продажу від 24 жовтня 1996 року, зареєстрованого у Сєвєродонецькому БТІ 18.11.1996 році (а.с.21). Позивач, [PERSON] , являється спадкоємцем першої черги дочкою, після смерті свого батька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 13-14). Відповідно до Витягу № 79158320 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 14.11.2024 року до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис - реєстрація спадкової справи № 73293078, спадкодавець [PERSON] (а.с.10). 17.06.2025 року позивач отримала постанову приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 81/02-31, оскільки у позивача відсутні оригінали документів на вказану вище квартиру та будь які інші відомості, які підтверджують факт державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с 11). Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виданому Сєвєродонецьким бюро технічної інвентаризації, квартира має загальну площу - 74,0 кв.м., житлову 42,6 кв.м. та складається з 3 кімнат, кухні, ванної кімнати, туалету, коридору, балкона. 06 травня 2025 року Комунальне підприємство Сєвєродонецьке БТІ, на запит приватного нотаріуса Фірмана Б.І., повідомило що, інформація щодо об`єкта нерухомого майна зберігалася в архіві комунального підприємства Сєвєродонецьке БТІ на паперових носіях. Оскільки архівні документи БТІ на підконтрольну Україні територію вивезені не були, а територія Сєвєродонецької міської територіальної громади на сьогоднішній день є окупованою російською федерацією. БТІ не може надавати інформацію на запити про наявні в архівних справах зареєстровані права власності до 01.01.2013 р. Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону, а саме. Відповідно до вимог статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. На підставі вимог статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст.1216-1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. У відповідності дост.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка названих вище вимог закону дотрималася та після відкриття спадщини подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Частиною 2 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що право на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до частини 3 статті 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Наведені докази у сукупності свідчать про те, що, за умови не прийняття відповідачем [PERSON] спадщини у встановлений законом строк, та відсутності інших спадкоємців, є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка прийняла її в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині визнання за нею права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved