Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

11.02.2025 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, [PERSON] , про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою0. Позовні вимоги мотивує тим, що 27.11.2024 року, о 19 год. 20 хв., в м. Луцьку по вул. Рівненська, 2, трапилася дорожньо-транспортна пригода між транспортними засобами марки «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортним засобом марки «Iveсo», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що належить [PERSON] . Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.12.2024 року у справі №161/22316/24 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Цивільно-правова відповідальність власника (водія) транспортного засобу марки «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] було застраховано у ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 219026210, відповідно до якого страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну дорівнює 160 000 грн., франшиза 3200 грн. Строк дії поліса № 219026210 з 23.01.2024 року по 22.01.2025 року. Між власником транспортного засобу марки «Iveсo», д.н.з. [NUMBER] , та страховою компанією ПАТ «СГ «ТАС» 23.09.2024 року було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АТ/4525700) та договір добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) № FO-02076637, згідно умов якого при страховому випадку, а саме «ДТП без вини» застосовується пряме врегулювання збитків в розмірі 160000 грн. З огляду на це, позивач, після настання ДТП, звернувся із відповідним повідомленням про настання страхового випадку та 13.12.2024 року подав заяву про виплату страхового відшкодування до ПАТ «СГ «ТАС». В подальшому спеціалістами страхової компанії було складено страховий акт № 29969/16/924 від 18.12.2024 року, згідно якого вартість матеріального збитку перевищувала ліміт відповідальності страховика, в зв`язку з чим 20.12.2024 року позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 160000 грн. Не погоджуючись із виплаченою сумою, позивач звернувся до судового експерта Гуля В.І., яким в подальшому був наданий висновок № 27, згідно з яким встановлено наступне: - ринкова вартість колісного транспортного засобу IVECO DAILY 35С17, д.н.з [NUMBER] на момент ДТП 27.11.2024 року (до пошкодження) станом на дату оцінки 27.11.2024 року становила 623 955,24 грн.; - вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу IVECO DAILY 35С17, д.н.з [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 27.11.2024 року на дату оцінки 27.11.2024 року становить 545174,19 грн. (з урахуванням ПДВ на вартість запасних частин та матеріалів та без урахування ПДВ на вартість робіт); - вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу колісного транспортного засобу IVECO DAILY 35С17, д.н.з [NUMBER] пошкодженого внаслідок ДТП 27.11.2024 року на дату оцінки 27.11.2024 року становить 260088,84 грн.; - вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ [PERSON] за пошкоджений в результаті ДТП 27.11.2024 року колісний транспортний засіб IVECO DAILY 35С17, д.н.з [NUMBER] , на дату оцінки 27.11.2024 року становить 260088,84 грн. Позивач неодноразово намагався в досудовому порядку вирішити питання щодо компенсації відповідачем різниці між розміром заподіяних збитків та сумою, відшкодованою страховою компанією, однак зазначені дії не привели до належного результату. На підставі викладеного вважає, що сума матеріального збитку заподіяного йому, як власнику, за пошкоджений в результаті ДТП 27.11.2024 року колісний транспортний засіб IVECO DAILY 35С17, д.н.з [NUMBER] , яка підлягає до відшкодування, становить: 288957 грн. 83 коп. На підставі наведеного, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь 288957 грн. 83 коп. матеріальної шкоди та судові витрати по справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.02.2025 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження. 04.03.2025 року відповідач, [PERSON] , подав до суду відзив на позовну заяву, який фактично зводиться до його незгоди з висновком експерта, який був наданий позивачем разом з позовною заявою. Крім цього, 04.03.2025 року відповідачем подано суду клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи. 23.04.2025 року відповідач, [PERSON] , через свого представника, адвоката Шевчука В.В., повторно подав клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.04.2025 року провадження у справі було зупинено у зв`язку із призначенням судової атотоварознавчої експертизи. 15.09.2025 року на адресу суду надійшло повідомлення від експерта Волинської відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз про залишення ухвали суду від 23.04.2025 року без виконання у зв`язку із несплатою відповідачем [PERSON] вартості проведення експертизи. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.09.2025 року провадження у справі поновлено та цивільну справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач, [PERSON] , та його представник, адвокат Симчук Н.В., заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підставі, які зазначені у позовній заяві. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , 27.11.2024 року о 19 год. 20 хв. в м. Луцьк по вул. Рівненська, 2, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, та не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «IVECO DAILY 35С17», д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку, чим порушив п. 2.3 (б), п. 11.4 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2024 року у справі 161/22316/24 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП. Зазначена обставина, згідно вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягає. Цивільно-правова відповідальність власника (водія) транспортного засобу марки «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] , було застраховано у ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 219026210, відповідно до якого страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну дорівнює 160000 грн., франшиза 3200 грн., строк дії поліса № 219026210 з 23.01.2024 року по 22.01.2025 року. Між власником транспортного засобу марки «IVECO DAILY 35С17», д.н.з. [NUMBER] , та страховою компанією ПАТ «СГ «ТАС» 23.09.2024 року було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АТ/4525700) та договір добровільного страхування наземного транспорту № FO-02076637, згідно умов якого при страховому випадку, а саме «ДТП без вини» застосовується пряме врегулювання збитків в розмірі 160000 грн. Згідно свідоцтва про реєстрації транспортного засобу [NUMBER] від 24.10.2023 року, автомобіль марки «IVECO 35С17», д.н.з. [NUMBER] , належить [PERSON] . 18.12.2024 року уповноваженими особами ПАТ «СК ТАС» був складений страховий акт № 29969/16/924 про узгодження розміру страхового відшкодування на суму 160000 грн. Згідно платіжного доручення №139 від 20.12.2024 року [PERSON] ПАТ «СК «ТАС» здійснено виплату суми страхового відшкодування у розмірі 160000,00 грн. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом ст. 1187, 1188 ЦК України, в їх системному зв`язку, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, зокрема транспортним засобом, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі статтею 1192\~ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Зокрема, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» №\~1961-IV (далі Закон № 1961-IV). Згідно зі ст.6\~Закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом ст.ст. 9, 22-28, 35 Закону №1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. При цьому в Законі №1961-IV визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29\~цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України,\~Фонду державного\~майна України\~від 24\~листопада 2003\~року №142/5/2092 (далі - Методика). Згідно зі ст.1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Саме такий правовий висновок навів Верховний Суд України у своїй постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц. Судом встановлено, що ПАТ «СГ «ТАС» в повному обсязі виконало взяті на себе зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АТ/452570 та договору добровільного страхування наземного транспорту № FO-02076637 і сплатило страхове відшкодування, з врахуванням встановленого полісом ліміту, на користь позивача у розмірі 160000 грн., що підтверджується відповідною платіжною інструкцією. Відповідно до висновку експерта № 27 від 27.12.2024 року, який виготовлений на замовлення позивача: ринкова вартість колісного транспортного засобу IVECO DAILY 35С17, д.н.з [NUMBER] на момент ДТП 27.11.2024 року станом на дату оцінки 27.11.2024 року становила 623 955,24 грн.; - ринкова вартість колісного транспортного засобу IVECO DAILY 35С17, д.н.з [NUMBER] на момент ДТП 27.11.2024 року (до пошкодження) станом на дату оцінки 27.11.2024 року становила 623 955,24 грн.; - вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу IVECO DAILY 35С17, д.н.з [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 27.11.2024 року на дату оцінки 27.11.2024 року становить 545174,19 грн. (з урахуванням ПДВ на вартість запасних частин та матеріалів та без урахування ПДВ на вартість робіт); - вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу колісного транспортного засобу IVECO DAILY 35С17, д.н.з [NUMBER] пошкодженого внаслідок ДТП 27.11.2024 року на дату оцінки 27.11.2024 року становить 260088,84 грн.; - вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ [PERSON] за пошкоджений в результаті ДТП 27.11.2024 року колісний транспортний засіб IVECO DAILY 35С17, д.н.з [NUMBER] , на дату оцінки 27.11.2024 року становить 260088,84 грн. Відтак, з врахуванням того, що автомобіль позивача не визнано фізично знищеним, суд бере до уваги висновок транспортно-товарознавчої експертизи № 27 від 27.12.2024 року, оскільки, він є чітким та конкретним, обґрунтованим, належно мотивованим та зрозумілим для суду. З матеріалів справи судом встановлено, що вартість матеріалів та деталей становить 471969,19 грн. (444930,84+27038,35), ПДВ 94393,839 (471969,19*20%), матеріали та запчастини без ПДВ 377575,35 (471969,19-94393,84), таким чином матеріальна шкода, яка завдана позивачу, [PERSON] , (з урахуванням ПДВ) становить 290780,35 грн. (545174,19-94393,84-160000). Позивачем наведений розрахунок, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу складає: 288957,83 грн. (545174,19 (481081,79 грн. *0.2)-160000 грн.), що на 1822,52 грн. менше ніж за розрахунком суду. Однак, оскільки суд позбавлений права виходити за межі заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення саме у розмірі 288957,83 грн. (розмірі, заявленому позивачем). Відповідно до приписів ч.1, п.1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід також стягнути понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2889,58 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved