Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

19 липня 2017 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до\~ТОВ «Харківський машинобудівний завод «Фед» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. В обґрунтування позову зазначав, що [PERSON] придбав у власність земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] площею 0,033 га. кадастровий номер 6310133600:07:021:0021. Право власності підтверджується свідоцтвом від 03.11.2015 року. 06.07.2017 року позивачу сало відомо, що території його земельної ділянки невідомі особи проводять будівельні роботи із використання спецтехніки. По прибуттю на місце, позивач побачив 7 невідомих осіб і дві одиниці техніки які перебували на належній йому земельній ділянці. Після виклику працівників поліції стало відомо, що невідомі особи були працівниками ДП «ХМЗ «Фед» та виконували роботи за розпорядженням керівництва. Будь яких дозвільних документів на проведення робіт працівниками надано не було. Враховуючи викладене, зважаючи на той факт, що будівельні роботи, які проводяться відповідачем перешкоджають [PERSON] нормально користуватись належною йому земельною ділянкою, він звернувся до суду. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2017 року вищевказана цивільна справа була передана на розгляд судді Наумовій С.М. Ухвалою суду від 21.07.2017 року відкрито провадження у справі. 21.08.2017 року до суду надійшла заява Військової прокуратури Харківського гарнізону про ступ в якості третьої особи. 22.11.2017 року до суду надійшов зустрічний позов ТОВ «Харківський машинобудівний завод «Фед» до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. В обґрунтування зустрічного позову представник відповідача за первісним позовом вказував, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними, оскільки працівники ДП «ХМЗ «Фед» проводили будівельні роботи на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , а саме по впорядкуванню земельної ділянки та подальшої реконструкції житлового будинку. Вказує, що підприємство є належним користувачем вказаної земельної ділянки, натомість саме [PERSON] перешкоджає їм проводити роботи. Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 21 грудня 2017 року про звільнення [PERSON] з посади судді Дзержинського районного суду м. Харкова у зв`язку з поданням заяви про відставку подано доповідну про здійснення повторного автоматизованого розподілу вказаної справи. На підставі розпорядження керівника апарату суду № 02-48/1906 від 29.12.2017 року, вищевказану цивільну справу було передано на повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2017 року цивільну справу було передано на розгляд судді Лазюка С.В. На підставі розпорядження керівника апарату суду № 02-06/59 від 16.03.2018 року, вищевказану цивільну справу було передано на повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2018 року цивільну справу було передано на розгляд судді Шестака О.І. Протокольною ухвалою від 02.04.2018 року задоволено заяву Військової прокуратури Харківського гарнізону про вступ у справу у якості третьої особи. Протокольною ухвалою\~від 10.10.2018\~року прийнято\~до сумісного\~розгляду зустрічний\~позов ТОВ «Харківський машинобудівний завод «Фед» до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. 10.08.2020 року від представника позивача за первісним позовом надійшло клопотання про витребування доказів, в задоволенні якого протокольною ухвалою від 26.08.2020 року було відмовлено. 02.09.2020 року від представника позивача за первісним позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якій категорично заперечував проти задоволення позовних вимог ТОВ «Харківський машинобудівний завод «Фед» в якому вказував, що у позивача за зустрічним позовом відсутні будь-які правовстановлюючі документи, які б свідчили про правомірне використання земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Крім того, не надано жодних доказів здійснення робіт [PERSON] на вказаній земельній ділянці. 02.09.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про виклик свідка, від допиту якого в подальшому представник позивача за первісним позовом відмовився. 20.10.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів. Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 3061/0/15-20 від 10.11.2020 року про звільнення [PERSON] з посади судді Дзержинського районного суду м. Харкова у зв`язку з поданням заяви про відставку подано доповідну про здійснення повторного автоматизованого розподілу вказаної справи. На підставі розпорядження керівника апарату суду № 02-06/1405 від 14.12.2020 року, вищевказану цивільну справу було передано на повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2020 року цивільну справу було передано на розгляд судді Подус Г.С. Ухвалою суду від 16.02.2021 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 16.02.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. 23.04.2021 року представником відповідача виконано ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.02.2021 року про надання витребуваних доказів. Ухвалою суду від 19.02.2024 року залучено в якості правонаступника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ТОВ «Харківський машинобудівний завод «Фед», замість ДП «ХМЗ «Фед». В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом підтримав позовні вимоги та просив про їх задоволення. Представник відповідача за первісним позовом у судовому засідання вказувала на те, що в даній справі взагалі відсутній спір, оскільки кожен може проводити свою діяльність за належним їм земельним ділянках. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Суд заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до такого висновку за наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності, індексний номер 46812418 від 03.11.2015 року [PERSON] є власником земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] площею 0,033 га. кадастровий номер 6310133600:07:021:0021. Видавник: Харківське міське управління юстиції. Цільове призначення: землі житлової та громадської забудови для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ) присадибна ділянка. На підставі вказаного свідоцтва [PERSON] замовив розробку проекту землеустрою. Згідно реєстраційного посвідчення від 15.03.1991 року, виданого на підставі Закону України «Про власність» від 07.02.1991 р.V ст. 32-1; довідки про балансову та довідки про балансову належність від 02.03.2001 року № 45-ЖКО, згідно якого житловий будинок літ. «Б-2» по [ADDRESS] , зареєстрований за Державою в особі Верховної Ради (користувач ДП ХМЗ Фед). Щодо первісних позовних вимог [PERSON] про усунення перешкод у корстувіанні земельною ділянкою, суд приходить до такого висновку. Згідно із\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатись своєю власністю. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі\~ст. 391 ЦК України\~та\~ст. 155 ЗК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд повинен установити: чи були порушені, не визнані, обмежені або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Статтею 91 ЗК України передбачено, що власники земельних ділянок зобов`язані: забезпечувати використання їх за цільовим призначенням; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; своєчасно сплачувати земельний податок; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем; за свій рахунок привести земельну ділянку у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком здійснення такої зміни не власником земельної ділянки, коли приведення у попередній стан здійснюється за рахунок особи, яка незаконно змінила рельєф. Згідно зі ст. 156 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особами рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною: г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. [PERSON] посилається, що відповідачем за первісним позовом чиняться перешкоди у використанні належної йому земельної ділянки шляхом проведення будівельних робіт поруч на суміжній земельній ділянці. Згідно ст..12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. [PERSON] не представлено доказів протиправних дій з боку ТОВ «ХМЗ «Фед», які підтверджують неможливость користуватися належною йому земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] площею 0,033 га. кадастровий номер 6310133600:07:021:0021. Враховуючи вищевикладене, позивачем за первісним позовом [PERSON] належними, достатніми та допустимими доказами не доведено факт порушення позивачем за зустрічним позовом його права володіння і користування належною йому земельною ділянкою, тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до\~ТОВ «Харківський машинобудівний\~завод «Фед»,\~третя особа\~Військова прокуратура\~Харківського гарнізону\~про усунення\~перешкод в\~користуванні земельною\~ділянкою слід відмовити в повному обсязі. З приводу зустрічних позовних вимог ТОВ «Харківський машинобудівний завод «Фед» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою суд зазначає наступне. Згідно із\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатись своєю власністю. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі\~ст. 391 ЦК України\~та\~ст. 155 ЗК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд повинен установити: чи були порушені, не визнані, обмежені або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Статтею 91 ЗК України передбачено, що власники земельних ділянок зобов`язані: забезпечувати використання їх за цільовим призначенням; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; своєчасно сплачувати земельний податок; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем; за свій рахунок привести земельну ділянку у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком здійснення такої зміни не власником земельної ділянки, коли приведення у попередній стан здійснюється за рахунок особи, яка незаконно змінила рельєф. Згідно зі ст. 156 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особами рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною: г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Натомість представником позивача за зустрічним позовом в порушення свого процесуального обов`язку доказування також не надано до суду належних та допустимих доказів, що [PERSON] здійснює перешкоди у користуванні земельною ділянкою за адресою: м. Харків, вул. Новгородська, 73, літ «Б-2». Відсутність здійснення будь-яких перешкод у користуванні земельною ділянкою підтверджено і самим представником позивача за зустрічним позовом у судовому засіданні. За таких обставин, зустрічні позовні вимоги задоволенню також не підлягають та у їх задоволенні слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що судом відмовлено у задоволенні первісного та зустрічного позову, судові витрати слід залишити за позивачем та відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed