Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

[PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до Христинівського районного суду Черкаської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони у справі мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23.06.2018 Христинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 03.03.2020 у справі № 706/1548/19 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі частки усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з моменту подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач ухиляється від сплати коштів на утримання дитини, внаслідок чого станом на 25.04.2025 утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 87 065,25 грн. Покликаючись на норми статті 196 Сімейного кодексу України, позивач просить стягнути із відповідача пеню у розмірі 1% від суми боргу, що становить 87\~695,72 грн. Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 23.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 10.07.2025 представник відповідача адвокат Гейко В.А. подав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити, зазначаючи, що сторони у справі мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Через різні погляди на життя, відносини між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] припинені. Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області у справі № 706/1548/19 від 03.03.2020 на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання спільної з відповідачем дочки [PERSON] . Відповідач [PERSON] у добровільному порядку утримував та займався розвитком і вихованням дочки [PERSON] , яка із липня 2020 року по березень 2022 року знаходилась на його повному матеріальному забезпеченні та проживала із ним за адресою: [ADDRESS] . Також з ними проживали батьки відповідача, подружжя [PERSON] та [PERSON] , які приходяться рідними дідом та бабою [PERSON] . У зв`язку із недостатністю доходів, з метою повноцінного забезпечення необхідних потреб доньки [PERSON] , відповідач [PERSON] був вимушений 05.02.2022 виїхати на заробітки за кордон до Литовської Республіки в місто Шуляй. Дівчинка певний час проживала з подружжям [PERSON] та [PERSON] , а потім стала мешкати із матір`ю. На момент виїзду відповідача [PERSON] до Литовської Республіки заборгованості зі сплати аліментів не було. 11.10.2022 позивач [PERSON] звернулась до органів ДВС з метою стягнення аліментів на утримання дочки в примусовому порядку, про що відповідачу [PERSON] не було відомо. Про відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів на утримання дитини відповідач [PERSON] дізнався з матеріалів справи № 706/581/25, яка перебуває на розгляді в Христинівському районному суді Черкаської області. Відповідач [PERSON] не отримував постанови про відкриття виконавчого провадження чи будь-яких інших матеріалів справи, жодних повідомлень про наявність заборгованості чи попереджень або претензій до відповідача [PERSON] не надходило. Після виїзду за кордон на заробітки відповідач [PERSON] неодноразово намагався зв`язатись з позивачкою [PERSON] , але безрезультатно, що підтверджується здійсненням систематичних викликів через мобільний додаток «viber» на номер позивача [PERSON] , які залишились проігнорованими. З моменту виїзду за кордон, відповідач [PERSON] не мав належного доступу до дочки, останній був обмежений у спілкуванні з дитиною, і лише за допомогою своїх батьків подружжя [PERSON] та знайомих, відповідач [PERSON] мав змогу цікавитись щодо стану здоров`я та справ своєї дитини [PERSON] . Станом на дату розгляду справи заборгованість по аліментах відсутня, що підтверджується довідкою ДВС та квитанціями про оплату, відповідач [PERSON] добросовісно виконував обов`язки та не допускав ухилення від батьківських обов`язків. З цих підстав представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . На обґрунтування доводів та заперечень представник відповідача подав до суду копії таких документів: паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я відповідача, картки фізичної особи платника податків, довідки характеристики відповідача, довідки про працевлаштування за кордоном, довідки про склад сім`ї, скрин шотів переписки із мобільного додатку «viber», довідки ДВС про відсутність станом на 21.05.2025 боргу по аліментах. Ухвалами Христинівського районного суду від 18.08.2025 та 24.09.2025 у Христинівського відділу ДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витребувано копії матеріалів виконавчих проваджень щодо примусового стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві. Представник позивача додатково зазначив, що відповідач свідомо ухилився від виконання судового рішення, не сплачував аліментів на дитину, а тому наявні підстави для стягнення із нього пені в розмірі 1% від суми заборгованості. Відповідач та його представник не надали доказів неможливості сплати аліментів та не довели відсутності вини платника аліментів, оскільки необізнаність відповідача про відкриття виконавчого провадження за заявою позивача не звільняє його від сплати аліментів в добровільному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Його інтереси в судовому засіданні представляв адвокат Гейко В.В., який у задоволенні позовних вимог просив відмовити, зазначивши, що матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] був обізнаний про відкриття виконавчого провадження та необхідність сплати коштів на утримання дитини через виконавчу службу. Про те, що існували зобов`язання, відповідачу не було відомо. Позивач ігнорувала звернення відповідача, а тому останній не міг самостійно перераховувати їй кошти, не маючи відповідних реквізитів банківського рахунку. Окрім того, представник відповідача зазначив про неправильність розрахунку пені, оскільки застосована представником позивача формула не відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 17.11.2021 у справі № 569/14819/19. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази з точки зору їх, належності, допустимості, достовірності, а в сукупності достатності, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] позивач у справі та [PERSON] відповідач, є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.06.2018 Христинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 03.03.2020 у справі № 706/1548/19 із [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту подачі заяви до суду (16.10.2019) і до досягнення донькою повноліття. Рішення суду набрало законної сили та на його виконання 20.07.2020 Христинівським районним судом видано виконавчий лист № 706/1548/19. На підставі поданої 20.07.2020 позивачем у справі заяви, головним держаним виконавцем Хритинівського ВДВС в Уманському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) 22.07.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62631932 про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] . 26.03.2021 виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі поданої [PERSON] заяви. 07.10.2022 [PERSON] повторно пред`явила виконавчий лист до виконання, зазначивши що претензії до [PERSON] має із 01.10.2022. 11.10.2022 головним державним виконавцем Хритинівського ВДВС в Уманському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження №70050147 щодо стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки. Згідно розрахунку державного виконавця боржник [PERSON] грошові кошти у період із жовтня 2022 року по березень 2025 року не сплачував, у результаті чого станом на 15.05.2025 за ним обліковується борг у розмірі 90\~067,50 грн (3002,25 грн*30 місяців). Відповідно до наданої представником відповідача довідки №19830 від 21.05.2025, станом на 21.05.2025 у [PERSON] відсутній борг по сплаті аліментів. Аліменти в сумі 93 069,77 грн перераховані [PERSON] 19.05.2025, підтвердженням чого є досліджена судом копія платіжної інструкції №11501 від 19.05.2025. Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання.\~Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Тлумачення\~статті 196 СК України\~свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою\~статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Обов`язок доведення відсутності вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів покладено на платника аліментів (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19, постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2025 року в справі № 206/4992/21). Статтею 196 СК України не встановлено будь яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц зроблено висновок, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц виснувала, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: Хp=(A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+……….(An*1%*Qn), де: Хp - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. У даній справі, позивачем за вказаною формулою розраховано пеню станом на 15.05.2025 за прострочення сплати аліментів за період із жовтня 2022 року по березень 2025 року. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, тому формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості на яку вона нараховується. Перевіривши розрахунки позивача, суд погоджується із визначеною [PERSON] сумою пені в розмірі 87\~695,72 грн. При цьому, суд критично оцінює заперечення представника відповідача щодо невідповідності поданого позивачем розрахунку сформованій практиці Верховного Суду. Представник відповідача власного розрахунку суду не надав, у чому саме полягає неправильність обчислень у відзиві та під час судового розгляду справи не пояснив. Нарахування пені є формою майнової відповідальності, а тому відсутність заборгованості по аліментах на час розгляду справи не звільняє відповідача від обов`язку сплатити пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що розмір заборгованості по аліментах відповідач не оспорював, борг погасив після пред`явлення [PERSON] до суду позову про стягнення пені за несвоєчасну сплату коштів на утримання доньки. Відповідачем доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів не надано. Суд відхиляє покликання відповідача про його необізнаність щодо повторного пред`явлення стягувачем виконавчого листа для примусового виконання як на обставину своєї невинуватості, позаяк обов`язок [PERSON] утримувати\~ дитину до досягнення нею повноліття випливає як із норм Сімейного кодексу України, так і ухваленого Христинівським районним судом Черкаської області 03.03.2020 у справі №706/1548/19 рішення про стягнення із відповідача аліментів на утримання доньки. Доказів своєчасної сплати аліментів за період із жовтня 2022 року по березень 2025 року відповідач суду не надав. У справі відсутні належні та допустимі відомості щодо матеріального та сімейного стану [PERSON] , які в силу ч. 2 ст. 196 СК України дають підстави суду зменшити розмір неустойки, а відтак суд дійшов висновку що позов про стягнення пені підлягає задоволенню в межах заявлених вимог. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 гривень, від сплати якого позивач була звільнена відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі наведеного,

Outcome: approved