Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

І. Зміст позовних вимог Позивач, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», звернулоя до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 26 533 грн. виплаченого страхового відшкодування, 7 300,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2 422,40 грн. судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.04.2022 р. сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортного засобу «ГАЗ 3302» д.н.з. [NUMBER] , яким керував відповідач, та транспортного засобу «Chevrolet Bolt EV» д.н.з. [NUMBER] . Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 17.05.2022 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 26 533 грн. потерпілій особі. на підставі заяви про страхове відшкодування. Відповідно до пп. «г» пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 ЗаконуУкраїни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961-IV), страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо дорожньо-транспортна пригода визначена у встановленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 вересня 2025 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Судом встановлено, що 22.04.2022 року в місті Києві на вул. Б.Гмирі, 12-Б сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ 3302» д.н.з. [NUMBER] , яким керував відповідач та транспортного засобу «Chevrolet Bolt EV» д.н.з. [NUMBER] . Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 17 травня 2022 року у справі № 753/4491/22 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що свідчить про порушення ним Правил дорожнього руху, які стали причиною пошкодження транспортних засобів. Відповідно до частини 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчиненні ДТП є встановленою. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ГАЗ 3302» д.н.з. [NUMBER] (Відповідача) на момент ДТП була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/002602295. Потерпіла особа 30.06.2022 звернулася до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій особі у розмірі 26 533 грн. Також вищевказаною заявою погоджено наступне: - здійснення Страховиком виплати страхового відшкодування згідно цієї Заяви в зазначеному в ній розмірі з повним виконанням Страховиком своїх зобов`язань перед Заявником щодо означеного страхового випадку та підтверджує, що страховий випадок вважається повністю врегульованим та Заявник не матиме жодних претензій до Страховика стосовно означеного страхового випадку; - розмір (сума) страхового відшкодування Страховиком та Заявником взаємно погоджено; - Страховик і Заявник досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 2 ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`зкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон №1961-IV). Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону №1961-IV відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова суду в адміністративній справі, за якою Відповідача визнано винним у вчиненні ДТП, набрала законної сили і на підставі даного рішення потерпілій стороні відшкодована матеріальна шкода, у Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" виникло право зворотньої вимоги саме до [PERSON] , як до винної особи. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 300,00 грн., які включають витрати на ознайомлення з документами, надання консультацій, складання позовної заяви та підготовку додатків. Розмір витрат є обґрунтованим, співмірним зі складністю справи та обсягом наданих послуг, що підтверджується попереднім розрахунком. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., який відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України підлягає стягненню з Відповідача як сторони, на користь якої ухвалено рішення.

Outcome: approved