Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Позивач Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~"Бізнес\~Позика"\~звернулось до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] 20.05.2021 укладено договір № 315552-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". Позивачем 20.05.2021 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 315552-КС-001 про надання кредиту. 20.05.2021 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення даного договору. Відповідно до умов договору [PERSON] надано кредит у розмірі 18000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених кредитним договором та правилами про надання грошових коштів у кредит. ТОВ "Бізнес Позика" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. Також, 17.07.2021 між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору № 315552-КС-001 про надання кредиту. Відповідно до умов додаткової угоди ТОВ "Бізнес Позика" надало відповідачці додатково кредит у сумі 10000,00 грн. В свою чергу відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти у розмірі 32204,30 грн, у зв`язку з чим, у відповідачки утворилась заборгованість станом на 08.08.2025 у розмірі 22822,01 грн, яка складається із: суми прострочених платежів за тілом кредиту в розмірі 14492,01 грн, суми прострочених платежів за процентами 8330,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ "Бізнес Позика". Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 10.09.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачці 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву.Судове засідання призначено на 13.10.2025. 13.10.2025 судове засідання відкладено на 12.11.2025. Представник позивача ТОВ "Бізнес Позика" належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з`явився. Відповідачка [PERSON] двічі належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення ухвали суду та судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Поштові повідомлення повернулися до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 65,74). Відзиву або будь-яких інших документів на спростування доводів позивача не подала, у судові засідання двічі не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотань до суду не направила. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом вирішено здійснити заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] 20.05.2021 укладено договір № 315552-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". Позивачем 20.05.2021 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 315552-КС-001 про надання кредиту. 20.05.2021 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення даного договору. Відповідно до умов договору [PERSON] надано кредит у розмірі 18000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Строк кредитування 16 тижнів. Можливі види (форми) забезпечення кредиту неустойка). Тип процентної ставки фіксована. Комісія за надання кредиту 2700,00 грн. Загальні витрати за кредитом 13520,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 31520,00 грн. Реальна річна процентна ставка 3280,19 % річних. Термін дії договору до 09.09.2021. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-2375 (а.с. 22-23, 24, 25, 26, 34). Також, 17.07.2021 між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору № 315552-КС-001 про надання кредиту. Відповідно до умов додаткової угоди ТОВ "Бізнес Позика" надало відповідачці додатково кредит у сумі 10000,00 грн. Продовжено строк кредиту на 58 днів. Продовжено термін дії договору до 06.11.2021. Після укладення додаткової угоди та збільшення суми кредиту: загальна сума отриманого кредиту становить 28000,00 грн (а.с. 29, 30, 31, 32, 33). Інформацією АТ «ПриватБанк» підтверджено, що на ім`я [PERSON] емітовано в банку картку №5168742722317785 та надано виписку по рахунках [PERSON] за період з 20.05.2021 по 06.11.2021, згідно якої вбачається зарахування на картку коштів 20.05.2021 в сумі 18000,00 грн та 17.07.2021 10000,00 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, однак відповідачка належним чином не виконала свої зобов`язання за даним договором, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується пунктом 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині 1 статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України). Згідно положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладення електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини інших електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. За статтею 3 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформленою в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини 5 статті 11 Закону України "Про електрону комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електрону комерцію", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електрону комерцію"). Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Отже, ТОВ "Бізнес Позика" належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачці кредитні кошти на загальну суму 28000,00 грн . В свою чергу відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти у розмірі 32204,30 грн, у зв`язку з чим, у останньої утворилась заборгованість станом на 08.08.2025 у розмірі 22822,01 грн, яка складається із: суми прострочених платежів за тілом кредиту в розмірі 14492,01 грн, суми прострочених платежів за процентами 8330,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ "Бізнес Позика" ( а.с. 12-20, 21). Враховуючи те, що відповідачка, будучи ознайомленою з умовами кредитування, уклавши кредитний договір, не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідачки заборгованості у загальній сумі 22822,01 грн. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем по справі було понесено судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2422,40 грн (а.с. 11). Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положень ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved