Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Від Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області за підсудністю надійшов позов [PERSON] до Селянського (фермерського) господарства «Клепачі» про розірвання договору оренди. В обґрунтування позову зазначено, що позивачу [PERSON] належить земельна ділянка з кадастровим номером 6823988800:05:008:0016, для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га. 01.07.2019 між позивачем та СФГ «Клепачі», укладено договір оренди землі. Право оренди землі зареєстровано 18.09.2019, номер запису про інше речове право: 33352062. Згідно з договором, орендна плата вноситься Орендарем в розмірі 1200 кг зерна або 487 гривень, а саме виходячи з розрахунку 3,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за повний рік, в наступних формах: натуральній, а саме, власною сільськогосподарською продукцією та/або відробітковій, а саме, шляхом надання сільськогосподарських послуг (при цьому сторони погодили, що найменування продукції, види послуг та їх ціни встановлюються Орендарем та єдиними для всіх Орендодавців), та/або грошовій формі: шляхом видачі грошових коштів Орендодавцю через Орендаря. Орендна плата вноситься у такі строки: до 31 грудня кожного року. Позивач вказує, що СФГ «Клепачі» починаючи з 2019 року неналежним чином виконує умови договору щодо сплати орендної плати: орендну плату протягом 2019-2024 років у строки, визначені Договором не сплачує. Зі сторони відповідача має місце систематичне порушення істотних умов договору щодо внесення орендної плати, що призвело до порушення його майнових прав орендодавця. За таких обставин, у зв`язку із істотним порушенням умов договору, позивач [PERSON] звернувся до суду та просив: розірвати договір оренди землі, серія та номер: б/н, від 01 липня 2019 року, укладений між ним, [PERSON] , та Селянським (фермерським) господарством «Клепачі» про оренду земельної ділянки загальною площею 2,00 га з кадастровим номером 6823988800:05:008:0016, номер запису про інше речове право 33352062, Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48819603 від 23.09.2019 19:24:51, Коробчук О.С., Улашанівська сільська рада Славутського району, Хмельницька обл. Ухвалою суду від 01.05.2025 дану справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання на 05.06.2025. 16.05.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника СФГ «Клепачі», згідно із яким наведені Позивачем у позові підстави та вимоги є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи, а тому у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити повністю. Так, згідно договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється щороку з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься у такі строки: до 31 грудня кожного року. У розділі «Зміна умов договору і припинення його дії» встановлено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Відомості про періодичність сплати орендної плати при державній реєстрації речового права оренди за Договором до Реєстру не вносилися, оскільки Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141, такі дані не визначаються обов`язковими для внесення. Пунктом 1 Додаткової угоди від 20.01.2020 про внесення змін до Договору оренди землі від 01 липня 2019 року Сторони змінили строки виплати орендної плати, шляхом внесення змін до абзацу 2 розділу «Орендна плата» Договору оренди землі від 01.07.2019 року, укладеного між Сторонами, у якому слова «Орендна плата вноситься у такі строки: до 31 грудня кожного року» замінено словами «Орендна плата вноситься один раз в десять років до 31 грудня кожного десятого року оренди. Орендар має право щороку виплачувати орендну плату за поточний рік користування земельною ділянкою наперед авансовими платежами. Сплачена наперед авансовими платежами орендна плата в подальшому не індексується та не підлягає перерахунку на рівень інфляції». Додаткова угода, як і договір, підписані представником Орендодавця Березюк Л.І., яка була уповноважена довіреністю від 04.07.2018 року за № 1120, посвідченою приватним нотаріусом Славутського районного нотаріального округу Хмельницької області Артемовою Л.Я. Державна реєстрація змін до речового права оренди щодо строків сплати орендної плати, внесених додатковою угодою, не проводилася, оскільки такий обов`язок не передбачений ч. 2 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За таких обставин, несвоєчасної сплати орендної плати Орендарем не допускалося та зі сторони Відповідача відсутнє систематичне порушення істотних умов договору, оскільки момент обов`язкової сплати орендної плати як і право вимоги не настали. За не доведення Позивачем факту систематичності повної чи часткової несплати орендної плати підстави для розірвання Договору з наведених у позові підстав відсутні. Окрім того, сплачену авансом орендну плату за період до 2020 року включно отримувала представник Позивача Березюк Л.І. за довіреністю від 04.07.2018. Однак, з 2019 року до листопада 2024 року Позивач не звертався до Відповідача щодо виплати йому орендної плати авансом за відповідний період, у т.ч. не надавав реквізитів, куди мали перераховуватися кошти. Така поведінка Позивача свідчить, що у весь цей час ним не вбачалося порушення його прав за Договором, а орендну плату Орендодавець не отримував і дій щодо її отримання не вживав з власної волі, у чому немає вини Відповідача. Лише у грудні 2024 року СФГ «Клепачі» отримало не звернення від Позивача про виплату орендної плати на адвокатський запит [PERSON] про надання інформації стосовно несплати орендної плати від 22.11.2024. У відповіді від 21.12.2024 на адвокатський запит СФГ «Клепачі» вказало про те, що до 2021 року орендна плата виплачувалася представнику, а з 2021 Орендодавець не звертався щодо отримання авансом орендної плати. Крім того, 30.12.2024 СФГ «Клепачі» здійснило на його ім`я переказ готівки у суму 6616,00 грн. в рахунок авансування орендної плати за Договором. 20.05.2025 до суду надійшла відповідь на відзив від позивача [PERSON] , згідно із якою, нові строки сплати орендної плати, встановлені додатковою угодою від 01.07.2019, призвели до затримок надходжень. Навіть якщо платежі здійснювалися, вони не відповідали попереднім умовам договору, про які позивач був поінформований, а не новим, невідомим позивачеві строкам. Представник, діючи на підставі довіреності від 04.07.2018 року, не повідомила про укладення угоди, що є порушенням і свідчить про обман. Наявність повноважень не виправдовує недобросовісність, адже угода змінила строки на невигідні для позивача. Крім того, додаткова угода не була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, і, відповідно, не створює юридичних наслідків. Отже, факт сплати не спростовує незаконність угоди, а твердження про відсутність несплати є оманливим. Також позивач вказує, що нарахування орендної плати в бухгалтерському чи податковому обліку не є тотожним фактичному виконанню грошового зобов`язання перед Орендодавцем. Відповідні суми не були передані Орендодавцю або належно депоновані. Також позивач вважає, що факт виплат представнику Орендодавця за довіреністю не доводить належного виконання зобов`язань у подальші роки. З моменту припинення дії довіреності або в разі відсутності активних дій Орендар мав можливість та обов`язок ініціювати переказ коштів через альтернативні механізми. 26.05.2025 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від [PERSON] , представника СФГ «Клепачі», в якій останній вказує, що приписами спеціального Закону прямо передбачено випадки, у яких зміни до речового права підлягають державній реєстрації. До таких випадків зміни до договорів оренди землі в частині строків виплати орендної плати не відносяться. Крім того, представник зауважує, що у встановлений законом спосіб [PERSON] була уповноважена Позивачем особисто і беззастережно на укладення Договору оренди землі від 01.07.2019 та додаткової угоди до нього. А тому наведені позивачем доводи «омани» при внесенні змін до договору оренди у відповіді на відзив спростовуються наявними у справі доказами. На думку представника, позивач не довів належними та допустимими доказами факт введення його СФГ «Клепачі» в оману під час внесення змін до Договору оренди землі від 01.07.2019. 05.06.2025 за клопотанням представника відповідача Олійника В.П. позовну заяву [PERSON] було залишено без руху в порядку ч. 11 ст. 187 ЦПК України. 11.06.2025 після усунення недоліків позовної заяви розгляд справи продовжено: призначено підготовче судове засідання на 16.07.2025 16.07.2025 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про зупинення провадження у справі; підготовче судове засідання закрито та призначено судовий розгляд на 30.09.2025. 30.09.2025 розгляд справи не відбувався у зв`язку із неможливістю фіксування судового засідання технічними засобами через неналежне функціонування роботи ВКЗ. 12.11.2025 під час судового засідання представник СФГ «Клепачі», адвокат Олійник В.П., заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві та запереченні. Додатково зауважив, що зі сторони СФГ «Клепачі» відсутні винна поведінка та істотне порушення умов договору оренди та додаткової угоди, а доводи позивача щодо введення його в оману є надуманими та необґрунтованими. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій поданий позов підтримує, розгляд справи просить проводити за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема статтею 1 Першого протоколу до неї, визначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном». Відповідно до статті 316 ЦК України, право власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Правомочність власника в його праві володіти, користуватися й розпоряджатися майном у межах, встановлених законом (випливає зі статті 317 ЦК України). Право користування є одним з видів речових прав на чуже майно (стаття 395 ЦК України). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладання договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до положення ст.ст. 125, 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно із ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Підпунктом 6 п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Так, судом встановлено, що згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 404720082 від 21.11.2024 року,, позивач [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6823988800:05:008:0016, для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га. Право власності на дану земельну ділянку підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 182089051 від 23.09.2019 року та Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 30.12.2024 року (а.с. 9, 10). Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що 01.07.2019 року, між [PERSON] та СФГ «Клепачі» укладено договір оренди землі. Право оренди землі зареєстровано 18.09.2019, номер запису про інше речове право: 33352062 (а.с. 10). Умовами договору визначено (п.п. 1, 2 Договору), орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Хоровецької сільської ради, Славутського району, Хмельницької області (тепер на території Улашанівської територіальної громади, Шепетівського району, Хмельницької області), кадастровий номер 6823988800:05:008:0016, загальною площею 2,00 га. Договір укладено на 49 років, тобто до 01.07.2068 року. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки 19120,01 грн. Договір укладено на 49 років. Згідно з договором, орендна плата вноситься Орендарем в розмірі 1200 кг зерна або 487 гривень, а саме виходячи з розрахунку 3,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за повний рік, в наступних формах: натуральній, а саме, власною сільськогосподарською продукцією та/або відробітковій, а саме, шляхом надання сільськогосподарських послуг (при цьому сторони погодили, що найменування продукції, види послуг та їх ціни встановлюються Орендарем та єдиними для всіх Орендодавців), та/або грошовій формі: шляхом видачі грошових коштів Орендодавцю через Орендаря. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється щороку з урахуванням індексації (а саме, з урахуванням офіційно встановлених і підлягаючих застосуванню для визначення щорічної грошової оцінки землі коефіцієнтів індексації. Орендна плата вноситься у такі строки: до 31 грудня кожного року. При виплаті Орендодавцю орендної плати Орендарем проводиться утримання податку з доходів фізичних осіб з суми орендної плати. Передача продукції та надання послуг и рахунок орендної плати оформляється відповідними актами (накладними, відомостями тощо). Розмір орендної плати переглядається з періодичністю, погодженою сторонами, у разі зміни умов господарювання, передбаченими договором, зміни розмірів земельного податку. підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, погіршення стану орендованих земельних ділянок не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках, передбачених законом. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,005% несплаченої суми за кожний день прострочення. Розділом «Зміна умов договору і припинення його дії» визначено наступне: Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв?язується у судовому порядку. Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання Орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом: ліквідації юридичної особи- орендаря; неможливості використання земельної ділянки Орендарем через обставини, що не залежать від останнього чи від Орендодавця; в Інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за : взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов?язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається (а.с. 11-12). В обґрунтування підстав розірвання договору оренди позивач посилається на порушення відповідачем умов договору щодо виплати орендної плати у встановленому договором порядку, що, на його думку, є істотним порушенням умов договору. Однак, із вказаною позицією позивача не можна погодитись з огляду на таке. 20.01.2020 між [PERSON] , в особі представника Березюк Л.І., яка діє на підставі довіреності ННІ № 525176 від 04.07.2018, посвідченої приватним нотаріусом Славутського районного нотаріального округу Хмельницької області Артемовою Л.Я., та СФГ «Клепачі» було підписано додаткову угоду про внесення змін до Договору оренди землі від 01.07.2019. Так, пунктом 1 Додаткової угоди від 20.01.2020 про внесення змін до Договору оренди землі від 01 липня 2019 року Сторони змінили строки виплати орендної плати, шляхом внесення змін до абзацу 2 розділу «Орендна плата» Договору оренди землі від 01.07.2019 року, укладеного між Сторонами, у якому слова «Орендна плата вноситься у такі строки: до 31 грудня кожного року» замінено словами «Орендна плата вноситься один раз в десять років до 31 грудня кожного десятого року оренди. Орендар має право щороку виплачувати орендну плату за поточний рік користування земельною ділянкою наперед авансовими платежами. Сплачена наперед авансовими платежами орендна плата в подальшому не індексується та не підлягає перерахунку на рівень інфляції». Пунктами 3, 4 Додаткової угоди визначено, що ця угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами (їх представниками) і є невід`ємною частиною Договору оренди землі від 01.07.2019 № б/н, укладеного між орендодавцем та орендарем. Положення цієї угоди застосовуються до правовідносин, які виникли з дати укладення Договору оренди землі від 01.07.2019. Цю додаткову угоду укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий в орендаря (а.с. 45). Варто погодитись із аргументом представника відповідача про те, що зміни до речового права оренди щодо строків сплати орендної плати, внесених додатковою угодою, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації не підлягає. Варто звернути увагу на позицію Верховного суду у постанові від 15.10.2025 у справі № 907/882/22, згідно із якою зміна умов договору оренди землі, укладеного з 01.01.2013, за загальним правилом здійснюється за взаємною згодою сторін в письмовій формі, а їх права і обов`язки у зобов`язальних правовідносинах змінюються з моменту досягнення ними такої домовленості та підписання відповідного документа (зазвичай додаткової угоди). Водночас державній реєстрації на підставі вказаного вище правочину підлягає речове право оренди земельної ділянки (відповідні відомості про нього), а не умови договору оренди землі, зокрема, розмір орендної плати. Крім того, суд не приймає до уваги заперечень позивача щодо дійсності додаткової угоди, підписаної представником за довіреністю за відсутності його згоди, оскільки як вбачається зі змісту посвідченої нотаріально довіреності від 04.07.2018, позивач на підставі та на виконання укладеного з представником усного договору уповноважив Березюк Л.І. бути його представником при вирішенні будь-яких питань, що його стосуватимуться. Серед іншого, представник має право укладати і розривати будь-які цивільно-правові угоди з визначенням умов на власний розсуд, що відповідало внутрішньому волевиявленню довірителя. Довіреність від 04.07.2018 не містить обмежень на представництво Позивача у питаннях укладення додаткової угоди до договору оренди землі. Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має доводитися позивачем як стороною, яка діяла під впливом обману. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Позивачем не надано доказів того, що до завершення строку дії дана довіреність від 04.07.2018 скасовувалася чи відкликалася (а.с. 44, 65). Отже, наведені позивачем доводи щодо цього є надуманими та не підтвердженими жодними доказами. Крім того, варто зауважити, щодо поведінки відповідача стосовно виплати позивачу орендної плати, варто звернути увагу на те, що строк оплати орендної плати за Договором оренди землі від 01.07.2019 не настав, а тому право вимоги у позивача відсутнє. За договором оренди землі сплачувати орендну плату авансовими платежами є правом, а не обов`язком Відповідача. Крім того, позивачем не спростовано доводів представника відповідача про те, що з 2019 до 2024 року позивач звертався до відповідача з приводу порушення його прав на отримання орендної плати. Лише 22 листопада 2024 року адвокат Чобанюк М.М., діючи від імені позивача, надіслав до СФГ «Клепачі» запит щодо виплати орендної плати позивачу згідно договору оренди землі від 01.07.2019 (а.с. 35). На зазначений запит відповідачем було надано відповідь від 21.12.2024, в якій зазначено, що до 2021 року орендна плата виплачувалася представнику по нотаріальній довіреності, а з 2021 року орендна плата не виплачувалась у зв`язку із відсутністю реквізитів отримувача (а.с. 42). Крім того, 30.12.2024 СФГ «Клепачі» здійснило на його ім`я переказ готівки у суму 6616,00 грн. в рахунок авансування орендної плати за Договором (а.с. 48). Також, відповідно до податкових розрахунків суд доходу, нарахованого ( сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 2020-2024 роки( а.с.а.с. 49-63) - СФГ " Клепачі" сплачено всі належні податкові платежі за орендовані ними земельні ділянки, серед яких земельна ділянка позивача ( податковий номер позивача [NUMBER] ), що свідчить про належне користування орендованою земельною ділянкою. Зазначене вище, на переконання суду, свідчить про відсутність у діях відповідача винної поведінки та порушення істотних умов договору оренди землі від 01.07.2019 та додаткової угоди до вказаного договору оренди від 20.01.2020. За таких обставин суд приходить до висновку, що за результатами розгляду справи позивачем не доведено належним чином підстав для розірвання договору оренди землі, укладеного між сторонами. Отже, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та у задоволенні позову слід відмовити повністю. Також, згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ч. 2 ст. ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем подано заяву про відмову в задоволенні заяви представника відповідача СФГ " Клепачі" адвоката Олійника В.П. про стягнення витрат на правову допомогу та зазначено, що на думку позивача вказані витрати є необгрунтованими та неспівмірними із складністю справи. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Стороною відповідача матеріалів справи додано: ордер на надання правничої допомоги СФГ «Клепачі» адвокатом Олійником В.П. від 15.05.2025; Договір про надання правової допомоги № 070525 від 07.05.2025, укладений між СФГ Клепачі» та АБ «Віталій Олійник та Пертнери»; квитанцію про оплату послуг адвоката від 21.05.2025 на суму 15000 грн.; акт наданих послуг № 070525 від 16.11.2025 (а.с. 141-144). Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що з урахуванням поведінки сторін при розгляді справи, кількість судових засідань по даній справі, особиста участь представника відповідача в судових засіданнях, оцінюючи співмірність витрат зі складністю цієї справи, відповідність наданих послуг їх за критерієм реальності, розумності їхнього розміру, суд вважає за доцільне стягнути із позивача на користь відповідача заявлені 15000 грн. документально підтверджених витрат на правову допомогу.

Outcome: dismissed