Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

14 травня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулось до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що 28.05.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 32252-05/2024 (надалі - кредитний договір), відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 7 500 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 24.09.2024 року ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договору факторингу № 24092024, згідно якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Стар Файненс Груп», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 32252-05/2024 від 28.05.2024 року. Станом на дату звернення з позовом до суду у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором № 32252-05/2024 від 28.05.2024 року у нього утворилась заборгованість у сумі 32 250 грн. 00 коп., з яких 7 500 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 13 500 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками, 11 250 грн. 00 коп. заборгованість за неустойкою. З урахуванням наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 32252-05/2024 від 28.05.2024 року в сумі 32 250 грн. 00 коп., а також понесені судові витрати в розмірі 2 422 грн. 40 коп. Ухвалою судді від 28 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, жодних заяв, клопотань чи відзиву на позов до суду не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частина перша статті 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами першою та другою статті 10 ЦПК України встановлено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Судом об`єктивно встановлено, що 28.05.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 32252-05/2024, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора W0292. За умовами договору товариство надало клієнту кредит у розмірі 7 500 грн. 00 коп. на строк 120 днів, зі сплатою за користування кредитом процентів у розмір 1,50 % на день. Пунктом 5.3 вказаного договору передбачено, що у випадку прострочення клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених у графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості - на наступний день після терміну сплати, встановленого в графіку платежу за відповідний розрахунковий (платіжний) період, та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановленим чинним законодавством України. Із копії паспорта споживчого кредиту вбачається, що підписавши її електронним підписом, [PERSON] підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Із довідки про ідентифікацію, видану ТОВ «Стар Файненс Груп» встановлено, що [PERSON] 28.05.2024 року на мобільний телефон № [NUMBER] надіслано одноразовий ідентифікатор W0292. Відповідно до листа ТОВ «Пейтек», адресованого ТОВ «Стар Файненс Груп», в рамках договору на переказ коштів 0902-2 від 09.02.2024 року було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Стар Файненс Груп» 28.05.2024 року 13:30:19 на суму 7 500 грн. 00 коп. (маска картки для зарахування [NUMBER] .. Згідно листа АТ КБ «ПриватБанк» від 24.06.2025 року № 20.1.0.0.0/7-250617/88871-БТ на ім`я [PERSON] в Банку емітовано картку [NUMBER] , на яку 28.05.2024 року було здійснено переказ коштів в розмірі 7 500 грн. 00 коп. від PT_STARFIN_CREDIT,KYIV Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 32252-05/2024 від 28.05.2024 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Стар Файненс Груп» становить 32 250 грн. 00 коп., з яких 7 500 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 13 500 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками, 11 250 грн. 00 коп. заборгованість за неустойкою. 24 вересня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 24092024, згідно з яким ТОВ «Стар Файненс Груп» за плату відступає ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості). Згідно із п. 1.4 вказаного договору права вимоги переходять до фактора з моменту набрання чинності даним договором, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, та діє до 31 грудня 2025 року, але у будь-якому випадку до повного виконання відповідних зобов`язань сторонами. 24 вересня 2024 року ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підписали та скріпили печатками акт прийому-передачі реєстру боржників. Згідно з платіжною інструкцією від 24 вересня 2024 року № 5895 ТОВ ФК «Кредит-Капітал» перерахувало ТОВ «Стар Файненс Груп» 3 564 318 грн. 78 коп. на виконання вказаного договору факторингу. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 32252-05/2024 від 28.05.2024 року у сумі 32 250 грн. 00 коп., з яких 7 500 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 13 500 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками, 11 250 грн. 00 коп. заборгованість за неустойкою. Позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на адресу боржнику [PERSON] направлялась досудова вимога від 12 травня 2025 року з вимогою виконання зобов`язання за кредитним договором № 32252-05/2024 від 28.05.2024 року, проте відповідач так і не виконав своїх зобов`язань ні перед первісним кредитором, ні перед його правонаступником. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з пунктом 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі статтею 526, частиною 1 статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Нормами статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, з огляду на встановлені судом обставини, позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором. Відповідно до укладеного кредитного договору від 28 травня 2024 року відповідач зобов`язувався повернути позику та сплатити проценти, однак вказані договірні зобов`язання не виконав, тому суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором і відсотками за користування кредитними коштами підлягає задоволенню, та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по тілу кредиту в розмірі 7 500 грн. 00 коп. та відсотки у розмірі 13 500 грн. 00 коп., а всього - 21 000 грн. 00 коп. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача неустойки в сумі 11 250 грн. 00 коп., суд зазначає наступне. Частинами 1, 2 статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. За змістом статей 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, Прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено пунктом 18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває станом на сьогоднішній день. Із урахуванням зазначених положень вимога позивача про стягнення неустойки у розмірі 11 250 грн. 00 коп. є необґрунтованою, оскільки неустойку кредитором було нараховано після 24 лютого 2022 року, тобто у період дії воєнного стану, тому суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача про стягнення такої неустойки з відповідача [PERSON] . Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Так, частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 2 422 грн. 40 коп., підлягає стягненню на його користь з відповідача [PERSON] пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме, в розмірі 1 577 грн. 38 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial