Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

18 лютого 2025 року в електронній формі через особистий кабінет системи «Електронний суд» представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» подав до Шевченківського районного суду міста Києва позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 30 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1293-5952 у формі електронного документа, який підписано відповідачкою з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору, кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 12 900,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник, у свою чергу, зобов`язався повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов договору. Датою повернення (виплати) кредиту визначено 24 серпня 2024 року. Відповідачка, як позичальник отримала кредитні кошти в сумі 12 900,00 грн, проте у встановлений договором строк не виконала своїх зобов`язань, не повернула основну суму боргу та не сплатила нараховані проценти за користування кредитними коштами. Звертаючись до суду, позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за вищезазначеним кредитним договором у розмірі 61 427,86 грн, а також покласти на відповідачку обов`язок відшкодувати понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 2 422,40 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20 лютого 2025 року справу передано для розгляду за підсудністю до Дарницького районного суду міста Києва [а.с. 44]. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 29 липня 2025 року для розгляду справи визначено суддю Мицик Ю. С. [а.с. 50]. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 01 серпня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати триденний термін з дня отримання копії ухвали [а.с. 57-58]. У встановлений судом строк від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви [а.с. 61-72]. Ухвалою від 11 серпня 2025 року суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами, встановивши сторонам строк для подання заяв по суті справи [а.с. 73-74]. Відповідачку про розгляд справи було повідомлено шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження на адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . До суду повернувся конверт, адресований відповідачці, із відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою» [а.с. 78]. Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (за зареєстрованим місцем проживання), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідачів дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачем відзив не подано. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. 30 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1293-5952 у формі електронного документа, який відповідачка підписала з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора А8500 [а.с. 10-13]. Відповідно до п. 2.2. договору кредитодавець відкриває кредитну лінію для позичальника, шляхом надання позичальнику грошових коштів (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Згідно з п. 4.1. розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту: 12 900,00 грн. Дата надання / видачі кредиту: 30 жовтня 2023 року. Відповідно до п. 4.2. спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу ініціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього договору, здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього договору та надсилання позичальнику примірнику договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за неналежними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту. Згідно з п. 4.3. плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту (якщо п. 4.7. договору передбачено сплату комісії за видачу кредиту). Тип процентної ставки за користування кредитом - фіксована… Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою. Стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредиту (якщо в цьому пункті договору значиться розмір комісії за видачу кредиту вказано 0%, вказане означає, що комісія за видачу кредиту є відсутньою) (п. 4.6. кредитного договору). Строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 24 серпня 2024 року. Строк дії договору є рівним строку дії кредитування (п. 4.9. кредитного договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає: 66 615,58 грн та включає в себе: суму кредиту, комісію за видачу кредиту (якщо п. 4.7. цього договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту) та проценти за користування кредитом (п. 4.10. кредитного договору). Відповідно до п. 5.1. позичальник зобов`язується повертати кредитодавцю отриманий кредит у останні дні останніх 8 базових періодів строку кредитування згідно графіків платежу за договором за зниженою ставкою (додаток № 3 до цього договору), шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку визначеному у правилах кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування суми грошових коштів у повному розмірі виданого кредиту на банківський рахунок кредитодавця. Згідно з п. 8.5. у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом та/або комісії за видачу кредиту (якщо п. 4.7. договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту) на строк понад один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі, сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом, а також у повному розмірі комісії за видачу кредиту (якщо п. 4.7 договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і породжені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом частини першої ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень частин першої, третьої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (статті 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною першою статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Кредитний договір було підписано електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора А8500. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказаний договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Відповідно до копії довідки, наявної в матеріалах справи, та копії повідомлення Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 30 жовтня 2023 року, на виконання умов кредитного договору № 1293-5952, перерахувало на картковий рахунок № [NUMBER] кошти в сумі 12 900,00 грн (ID платежу 2385104555) [а.с. 21-23]. Таким чином, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» належним чином виконало свої зобов`язання за договором, надавши [PERSON] кредит шляхом переказу грошових коштів. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до частиною другою статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до статті 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені статей 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Як убачається з розрахунку, заборгованість відповідачки за кредитним договором № 1293-5952 становить 68 729,26 грн, з яких: 12 900,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 54 799,20 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 1 030,06 грн - заборгованість за комісією [а.с. 24-27]. Разом із тим, як зазначає представник позивача у позовній заяві, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» прийняло рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме - часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісіями та процентами у загальній сумі 7 301,40 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 61 427,86 грн. Відповідачем не надано доказів на спростування обставин та розрахунків наданих позивачем. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] не виконала грошове зобов`язання за кредитним договором, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення боргу в загальному розмірі 61 427,86 грн. З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved