Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення грошових\~коштів,\~що отримані\~без достатньої\~правової підстави, посилаючись на те, що у 2011 році позивач приїхала з Італії, прийняла рішення купити земельну ділянку в с. Буденець Чернівецького району Чернівецької області, щоб витрачаючи кошти для придбання землі можливо було зберегти свої капіталовкладення, підшуковувала осіб, хто може їй таку земельну ділянку продати. \~ \~ \~ \~ Позивачу стало відомо від [PERSON] , що він володіє земельною ділянкою цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» площею 1,21 га, яку, з його слів, він успадкував після смерті сестри, [PERSON] , яку він запропонував позивачу купити. Позивач погодилася купити у [PERSON] вищевказану, оскільки вона мала хороше розташування, за ціною 41 600 грн. Учасниками цих переговорів були: мій позивача Тумото Жоржо, сусід, [PERSON] , дружина продавця [PERSON] , продавець [PERSON] , і позивач [PERSON] . Після переговорів вищевказані особи дійшли згоди про купівлю-продаж земельної ділянки і позивач на підтвердження вказаної домовленості, передала, а [PERSON] прийняв у рахунок оплати договірної ціни земельної ділянки цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» площею 1,21 га, грошові кошти у сумі 41600,00 грн., про що надав позивачу власноручно написаний письмовий документ. Ми домовилися про те, що я, [PERSON] , оплачую повну договірну ціну земельної ділянки і [PERSON] передає мені дану земельну ділянку у фактичне володіння, користування, та розпорядження, а договір купівлі-продажу ми оформимо у майбутньому, після того як [PERSON] отримає свідоцтво про право на спадщину та законЬм буде дозволено відчуження таких земельних ділянок. Таким чином позивач почала володіти, користуватися, розпоряджатися фактично придбаною земельною ділянкою цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» площею 1,21 га з 2011 року. Зазначені обставини мали місце у період з 08 лютого 2011 року, тобто після смерті [PERSON] , по [INFO] , тобто по дату смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] та до 2024 року позивач безперешкодно користувалася, розпоряджалася, володіла вищевказаною земельною ділянкою, покращувала її родючість, оплачувала на користь Буденецької сільської ради плату за землю, яка була встановлена на той час. З 2011 року по 2024 рік від тих чи інших осіб ніяких претензій щодо використання позивачем земельної ділянки, за яку вона платила грошові кошти, не надходило. Оформити у нотаріальному порядку договір купівлі-продажу земельної ділянки цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» площею 1,21 га за вказаний вище період позивачу не вдалося у зв`язку з тим, що Законом було заборонено укладення правочинів щодо відчуження земель товарного сільськогосподарського виробництва; спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] ніхто не оформив та [PERSON] , дружина [PERSON] , запевняла позивача, що оплачена нею вищевказана земельна ділянка належить позивачу. 04 березня 2024 року, зять [PERSON] - [PERSON] , пред`явив позивачу вимогу повернути земельну ділянку цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» площею 1,21 га, що належить його тещі, [PERSON] , яка підтримала дії [PERSON] , внаслідок чого виник спір, та були порушені права позивача. Зазначене підтверджується матеріалами, що зібрані працівниками поліції ВП №1 ЧРУП ГУНП у Чернівецькій області у період з 04 березня 2024 року по 07 березня 2024 року за результатами яких складно довідку № 875 (додається). В результаті розгляду адвокатських запитів отримано наступну інформацію: із довідок Буденецького старостинського округу Чудейської сільської ради № 265, № 266, № 268, № 269 від 27 червня 2024 року вбачається що [PERSON] мала земельну ділянку цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» площею 1,21 га, яка була розташована на території тодішньої Буденецької сільської ради. [PERSON] померла [INFO] . На час її смерті з нею проживав син [PERSON] , який також пізніше помер. Відомості про успадкування та/або володіння [PERSON] земельною ділянкою цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», яка належала [PERSON] , у сільській раді відсутні. [PERSON] помер [INFO] , на час його смерті з ним проживали дружина [PERSON] [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . За вказаних обставин позивач дізналася про те, що [PERSON] вчинив дії щодо продажу їй земельної ділянки цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» площею 1,21 га, яка йому ніколи не належала, та безпідставно отримав від позивача 41600,00 грн. як оплату договірної ціни земельної ділянки. Під час спору, який мав місце 04 березня 2024 року позивач вимагала від спадкоємців першої черги за законом майна, яке залишилося після смерті [PERSON] : [PERSON] та [PERSON] , повернути їй грошові кошти, які безпідставно отримав [PERSON] , у сумі 41600,00 грн., але вимога позивача у добровільному порядку не виконана та на письмову претензію від 02 липня 2024 року не задоволена. Позивач просила суд стягнути з відповідачів: [PERSON] , [PERSON] на її користь 41600,00 (сорок одну тисячу шістсот) гривень. Провадження у справі відкрито 14.10.2024 року з призначенням до підготовчого судового засідання. Представник відповідача [PERSON] адвокатом Берник О.П. подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що надані позивачкою розписка в отриманні коштів та матеріали поліції про проведення перевірки інформації згідно повідомлення [PERSON] не доводять ні дати, ні факту вчинення, чи навіть наміру вчинення, саме правочину купівлі-продажу даної земельної ділянки, відповідачка в свою чергу наполягає, що було вчинено правочин оренди вказаної земельної ділянки. Як вбачається із позовної заяви, позивачці, яка є односельчанкою [PERSON] , відомо, що останній помер [INFO] , отже вона не могла не знати про відкриття спадщини саме в 2011 році. Позивачем не надано до суду доказів звернення з вимогами до нотаріуса чи до спадкоємців особи, яка, як вважає [PERSON] , безпідставно набула її кошти, в межах шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини. Крім того\~з моменту\~звернення [PERSON] \~за захистом\~порушеного права\~на заявлену\~до стягнення\~суму грошових\~коштів,\~які були\~сплачені згідно\~доводів позивача\~ще у\~період з\~08\~лютого 2011 по 01.08.2011 року, сплила позовна давність. Просить застосувати до позовних вимог наслідки спливу позовної давності та у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 14.02.2025 року представник позивача [PERSON] подав позовну заяву в новій редакції, в якій змінено предмет позову шляхом доповнення позовних вимог, в якій просив стягнути з [PERSON] на її користь 41600,00 (сорок одну тисячу шістсот) гривень. Ухвалою суду від 03.07.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 13.08.2025 року з подальшим розглядом справи по суті. В судове засідання позивач не з`явився, представник [PERSON] надав клопотання про поновлення строку позовної давності та розгляд справи у відсутності, позивача та представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, представник [PERSON] надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутності відповідача та представника, просив у задоволенні позову відмовити повністю. Судом встановлено, що відповідно до розписки [PERSON] прийняв у рахунок оплати договірної ціни земельної ділянки цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» площею 1,21 га, грошові кошти у сумі 41600,00 грн. від позивача [PERSON] , про що надав позивачу власноручно написаний письмовий документ, що також підтверджується офіційним перекладом документа з молдавської мови на українську (а.с.83,87). У відповідності до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с.48). [PERSON] 04.07.2011 року склав заповіт, в якому заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, і на що по закону матиме право заповів [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією заповіту (а.с.49). Згідно свідоцтва про право на спадщину, відповідач [PERSON] отримала в спадщину за заповітом земельну ділянку площею 3,7611 га кадастровий номер 7324581500:01:001:0023 за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №065279 (а.с.51). Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як регламентовано ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1281 ЦК України врегульовано, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідачем не надано доказів вчинення правочину оренди земельної ділянки цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» площею 1,21 га, на що посилався у відзиві. Щодо застосування строку позовної давності, про які заявив представник відповідача в відзиві, суд вважає, що правові наслідки пропуску строку позовної давності у спірних правовідносинах не можуть настати виходячи з наступного. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 161 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Статтею 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Частинами 3,4,5 статті 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як вбачається з матеріалів справи відповідач, та її чоловік, [PERSON] , отримавши грошові кошти від позивача за земельну ділянку (пай), які би надавали привід вважати, що права [PERSON] на вищевказану земельну ділянку має бути порушено. 04 березня 2024 року [PERSON] дізналася про порушення свого права оскільки її фізично було позбавлено можливості користуватися, володіти земельною ділянкою (паєм), за придбання якої вона заплатила кошти, тому позивач не зверталася до суду раніше, а тому строк давності з цих підстав судом поновлюється. Враховуючи обставини справи, на підставі ст.ст. 16, 1212, 1213, 1216, 1268, 1281, 1282 ЦК України, -

Outcome: approved