Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

13.06.2025 року позивач Комунальне некомерційне підприємство «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» Одеської міської ради звернувся до Київського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] , треті особи - Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Одеської міської ради, в якому просить прийняти рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей, у розмірі мінімального гарантованого розміру аліментів на утримання для дитини, віком від 6 до 18 років - 1598 грн. для кожної дитини, з дня подачі заяви до досягнення ними повноліття. Стягнути з відповідачки на користь держави судові витрати. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 21 травня 2019 року в КНП «Міський спеціалізований будинок дитини №1» Одеської міської ради на повному державному забезпеченні знаходиться малолітня дитина [PERSON] , [INFO] та з 14.07.2020 року малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Вищевказані обставини свідчать про те, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не цікавиться їх долею, не відвідує їх у КНП «Міський спеціалізований будинок дитини №1» Одеської міської ради, в якому знаходяться наразі малолітні доньки, жодних дій на протязі всього часу перебування дітей в закладі не вжила для їх повернення в сім`ю, а також не здійснює їх утримання. Тому, просить в інтересах малолітніх дітей позбавлених батьківського піклування шляхом прийняття рішення про позбавлення батьківських прав позивача відносно її малолітніх дітей та стягнення аліментів на їх утримання. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2025 року цивільну справу було розподілено судді Гниличенко М.В. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 17.06.2025 року цивільна справа № 947/21918/25 була відкрита за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128, 131 ЦПК України. Відповідно відповіді № 1481876 від 16.06.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . / а.с. 34/. Судом, з метою належного сповіщення відповідача по справі про час та дату судового засідання було направлено рекомендованим поштовим повідомленням судові документи - повістки, копії позову з додатками, за адресою: [ADDRESS] , проте зворотні повідомлення повернуто з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням в розумінні п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України. Відповідно ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місцезнаходження. У разі відсутності такої заяви, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Правом на подання відзиву відповідач не скористалась, будь-яких письмових пояснень (відзиву) або доказів суду не надано, доводи позову не спростовано. Представник позивача Комунального некомерційного підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» Одеської міської ради- Захарова П.М. у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, через канцелярію суду надала заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань про відкладення слухання справи або про розгляд справи за її відсутності, до суду не надходило. Представник третьої особи Київської районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування Дурман М.В. - до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, через канцелярію суду надала заяву, якою не заперечувала проти задоволення позовних вимог, підтримала висновок органу опіки та піклування та просила розглянути справу за її відсутності. Представник третьої особи служби у справах дітей Одеської міської ради Паладій Ю.В. до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, через канцелярію суду надала заяву, якою не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила розглянути справу за її відсутності. Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд зауважує, що перешкодою для розгляду справи є не відсутність учасників процесу, а відсутність належних та допустимих доказів для розгляду справи, та у зв`язку з цим, неможливість суду встановити обставини справи та надати їм правову оцінку, проте в даному випадку докази, які є в матеріалах справи є повними та достатніми для розгляду справи по суті. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитини, яка досягла дванадцяти років. Стаття 150 СК України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності до ст.180 СК України та ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням їх характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Проте, відповідно до обставин справи та доказів, які є в матеріалах справи, було встановлено, що з 21 травня 2019 року в КНП «Міський спеціалізований будинок дитини №1» Одеської міської ради на повному державному забезпеченні знаходиться малолітня дитина [PERSON] , [INFO] та з 14.07.2020 року малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Судом з матеріалів справи встановлено, що малолітня [PERSON] народилася [INFO] (актовий запис про народження № 20 від 27 березня 2019 року, складений Городнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області), її батьками зазначено: батько - [PERSON] , громадянин України, мати - [PERSON] , громадянка України./а.с.13/ Малолітня [PERSON] . народилася [INFO] (актовий запис про народження № 177 від 02 червня 2020 року, складений Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), її батьками зазначено: батько - [PERSON] , громадянин України, мати - [PERSON] , громадянка України./а.с.14/ Державна реєстрація народження дітей проведена відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Городнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (актовий запис № 1 від 10 січня 2019 року) гр. [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з гр. [PERSON] ./а.с.15/ Рішенням Київського районного суду по цивільній справі № 947/28308/24 від 21 жовтня 2024 року, гр. [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав у підношенні до [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ./а.с.29/ Відповідно до довідки Служби у справах дітей Одеської міської ради від 01 лютого 2024 року № 05/1014/1, 05/1015/1, у малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є брати: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та сестра: [PERSON] , [INFO] ./а.с.16-17/ Батько дітей - гр. [PERSON] , [INFO] , разом із малолітніми доньками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на території м. Одеси не зареєстровані (довідка Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 07 лютого 2024 року № 145ССД/01-29). Фактичне місце проживання батька дітей невідомо. Згідно з довідкою Смичинського старостинського округу № 12 Городнянської міської ради Чернігівської області від 03 листопада 2023 року № 35, гр. [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживають за даною адресою. Місце проживання невідоме./а.с.19/ Відповідно до повідомлення Служби у справах дітей Городнянської міської ради від 08 листопада 2023 року № 01 - 29/216, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на території Городнянської міської ради станом на 08 листопада 2023 року фактично не проживали. Діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не перебували на обліку у ССД Городнянської міської ради, як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. Згідно з інформацією наданою Службою у справах дітей Одеської міської ради від 10 листопада 2023 року № 431/23, батьки дітей гр. [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] , мали тимчасове місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Станом на [INFO] на території Роздільнянської ОТГ батько дітей гр. [PERSON] , не проживає. Його місце знаходження невідомо та неможливо встановити. Телефонний зв`язок з батьком та матір`ю дітей відсутній. Наказом Служби у справах дітей Одеської міської ради від 09 серпня 2019 року № 93 малолітня [PERSON] , [INFO] , поставлена на облік дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, як дитина, яка проживає в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 11 вересня 2019 року № 448-01 р, малолітню [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення, строком на шість місяців. Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 30 квітня 2020 року № 200-01 р продовжено термін дії розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 1і вересня 2019 року № 448-01 р „Про тимчасове влаштування малолітньої [PERSON] , [INFO] , до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення". Термін дії розпорядження - 6 місяців. Наказом Служби у справах дітей Роздільнянської міської ради від 06 липня 2020 року за № 60, малолітня [PERSON] , взята на первинний облік, як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах. Наказом від 16 травня 2022 року № 37 Служби у справах дітей Роздільнянської міської ради, [PERSON] , знято з обліку, як дитину яка перебувала у складних життєвих обставинах. Наказом Служби у справах дітей Одеської міської ради від 21 листопада 2023 року № 123, малолітня [PERSON] , [INFO] , взята на облік дітей, які перебувають у складних обставинах, як дитину, яка проживає в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Служба у справах дітей Новобілоуської сільської ради листом від 10 квітня 2024 року № 17-21/96 повідомляє про наступне. Родина гр. [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] відповідно до листа Довжицького старостинського округу від 10 квітня 2024 року № 19.1.1-05/12 за адресою: [ADDRESS] проживала до жовтня 2022 року без реєстрації. Відповідно до документів, які посвідчували особу гр. [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Надати акт обстеження житлових умов та скласти опис майна дітей не має можливості, так як на даний час, родина гр. [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] , за вказаною адресою не проживає. Інформація щодо місця проживання родини відсутня. [PERSON] , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, дітей не відвідує, допомоги у вихованні та утриманні не надає, не піклується про духовний та фізичний розвиток дітей. У зв`язку з вищезазначеним дитячий заклад просить порушити питання щодо позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , відношенні малолітніх дітей та встановлення дітям відповідного статусу. Пленумом Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав5', ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають або обмежують доступ дитини до культурних та інших духовний цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Враховуючи, що мати - гр. [PERSON] , [INFO] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток м&політніх, а також враховуючи спосіб життя, який веде гр. [PERSON] тощо, всі зазначені вище фактори, як кожен окремо, та і в сукупності, можна розцінювати як винну поведінку матері та свідоме нехтування нею своїх батьківських обов`язків. Відповідно до висновку Київської районної адміністрації Одеської міської ради, №3178/01-11 від 13.10.2025 року, доцільно позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Із висновку вбачається, що рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області по цивільній справі № 732/1281/14 від 09.09.2014 року гр. [PERSON] визнано обмежено дієздатною. На підставі рішення Городнянського районного судуЧернігівської області по цивільній справі № 732/75/19 від 22.02.2019 року [PERSON] , [INFO] , призначено піклувальником над обмежено дієздатною дружиною [PERSON] , [INFO] . Відповідно інформації Городнянського психоневрологічного інтернату від 08.07.2025 року № 368, [PERSON] , [INFO] , на обліку даного лікувального закладу не перебуває з 16 жовтня 2019 року (відрахована з інтернату за заявою чоловіка). Згідно з листом КНП «Городнянська міська лікарня» Городнянської міської ради від 14.08.2025 року, гр. [PERSON] перебуває на «Д» обліку з приводу свого захворювання, але до лікарні не зверталась за останні чотири роки. Відповідно до ст.7 Закону України «Про психіатричну допомогу» забороняється визначати стан психічного здоров`я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи. Крім того, висновком зазначено, що обоє батьків були присутні на комісії та визнали неналежний стан виконання ними батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей. Крім того, мати дітей у присутності представників комісії надала заяву та повідомила, що не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав у відношенні малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 4,5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, та інше, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи При прийнятті рішення суд враховує висновок органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 13.10..2025 року за №3178/01-11 вих, органу, який безпосередньо займається питаннями виховання дітей, згідно з яким цей орган вважає доцільним та необхідним позбавити відповідача батьківських прав відносно її доньок. За своєю правовою природою позбавлення батьківських прав є: по - перше, засобом захисту прав та інтересів дитини; а по - друге, певною юридичною відповідальністю за протиправну та винну поведінку одного чи обох батьків дитини по відношенні до неї. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З врахуванням вищезазначеного, під час розгляду справ про позбавлення батьківських прав, позивач має довести, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а відповідач повинен довести, що він належним чином виконує батьківські обов`язки. Відповідно до ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За встановлених судовим розглядом обставин слід дійти висновку, що відповідачі виключно з власної вини вчиняли дії, які привели до невиконання ним своїх батьківських обов`язків, і позбавлення їх батьківських прав матиме для дитини виключно позитивні наслідки для її фізичного, духовного і творчого розвитку. У відповідності до вимог ст.ст. 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. На обсяг батьківських прав та обов`язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини і виконувати батьківські обов`язки належним чином потрібно не тільки відносно дитини, яка проживає разом з батьком, а й в такому ж обсязі й відносно дитини, яка проживає окремо. Аналізуючи надані суду докази, суд приходить до висновку, що вказані дії відповідачів, які не надають матеріальної допомоги на утримання дитини, тривалий час не спілкуються з нею, не займаються та не цікавляться її розвитком, здоров`ям та оздоровленням, і таке інше, що дозволило б говорити про піклування розвитку дитини, хоча і мали таку можливість, свідчать про те, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно з п.2, п. 3 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] потребують встановлення соціального статусу та подальшого влаштування в сімейні форми. За таких обставин, суд вважає встановленим у судовому засіданні факт, що відповідач дійсно не виконує своїх батьківських обов`язків, оскільки не приділяє увагу вихованню дітей, не здійснює за ними належного догляду та контролю, не піклується про їх духовний і фізичний розвиток, не забезпечує їх необхідним харчуванням, не цікавиться їх здоров`ям, не створює умови для належного виховання, а також не проявляє до дітей батьківської уваги та турботи. Частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27 вересня 1991 року, регламентовано, що "Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, беручи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, що відповідають за неї за законом і з цією метою вживають усі відповідні законодавчі та адміністративні заходи". Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001року №2402 регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , слід задовольнити, оскільки позбавлення її батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам дитини. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів суд виходить з такого. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, враховуючи вимоги ст.182 СК України, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь опікуна або державного закладу, в якому перебуватиме малолітня[PERSON] , [INFO] та малолітня [PERSON] , [INFO] , підлягають стягненню аліменти на утримання малолітніх дітей, у мінімальному гарантованому законодавством розмірі для дитини відповідного віку ( віком від 6 до 18 років ) -1598 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 13.06.2025 року до досягнення дітьми повноліття, тобто до [INFO] та до [INFO] . Згідно з ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за цією позовною заявою за вимогами про позбавлення батьківських прав не стягувався. Крім того, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач був звільнений від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру за вимогою про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, на підставі вищевикладеного вбачається, що позивачем, як юридичною особою було пред`явлено позов, який містить вимогу немайнового характеру та вимогу майнового характеру, за що передбачено сплату судового збору у загальному розмірі 6056 грн. (3028 грн. за вимогу майнового характеру та 3028 грн. за вимогу немайнового характеру). З урахуванням вищевикладеного, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір з сумі 6056,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved