Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла вищевказана позовна заява, в якій представник позивача просить: - визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , який укладено між [PERSON] , [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, що зареєстрований Універсальній товарній біржі «Миколаївська нерухомість 2000» 15.11.2001 р. Узагальнений виклад позиції позивача. На Універсальній товарній біржі Миколаївська нерухомість 2000 15.11.2001 року між [PERSON] , [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони було укладено договір купівлі-продажу №4-89, за яким [PERSON] та [PERSON] придбали по 1/2 частки кожному квартиру [ADDRESS] . Зазначає, що [PERSON] (матір [PERSON] ) померла [INFO] . Для оформлення [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом необхідно визнати даний договір дійсним у судовому порядку. В обґрунтування позовної заяви посилається на положення ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР. Ухвалою суду від 15.08.2025 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, від представника до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника. Відповідач та представники третіх осіб у судове засідання не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до положень\~ст.\~280-281\~ЦПК\~України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу, 15.11.2001 р. на Універсальній товарній біржі Миколаївська нерухомість 2000 укладено договір купівлі-продажу за №4-89, відповідно до умов якого [PERSON] продала, а [PERSON] , [PERSON] купили по 1/2 частині в квартирі [ADDRESS] . Згідно листа КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 11.09.2025 р. вбачається, що станом на 28.12.2012 р. право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині за кожним на підставі договору купівлі-продажу від 15.11.2011 року, зареєстрованого на УТБ «Миколаївська Нерухомість 2000» за №4-89, зареєстрованого в КП «ММБТІ» 27.11.2001 року за реєстровим № 18978. 10 червня 2016 року Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області заведена спадкова справа №346/2016 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , однією із спадкоємців [PERSON] є [PERSON] . Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно дост. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно статті 47\~ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою\~статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно статті 48\~ЦК УРСР недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню (частина друга\~статті 15 Закону України «Про товарну біржу», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). У\~статті 227 ЦК УРСР\~нотаріальне посвідчення угод було обов`язкове лише у випадках укладення договору купівлі-продажу жилого будинку. Всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення\~ст.227 ЦК УРСР, договір нотаріально не засвідчений. Прийнята пізніше в часі спеціальна норма (частина друга\~статті 15 Закону України «Про товарну біржу»\~(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)) має перевагу над загальними (статті\~47\~та\~227 ЦК УРСР\~1963 року) нормами.\~Відповідно, укладення договору на товарній біржі унеможливлювало його нотаріальне посвідчення в силу прямої вказівки на це в законі. Правочин чи договір, які вчинялися під час чинності\~ЦК УРСР 1963 року, могли бути визнанні недійсними на підставі рішення суду (постанова Верховного Суду у \~складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року у справі 336/6023/20). Договір купівлі-продажу №4-89 від 15.11.2001\~р.\~ був укладений відповідно частини другої\~статті 15 Закону України «Про товарну біржу»\~(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), недійсним судом не визнавався, а тому є дійсним. Приймаючи до уваги те, що дійсність даного договору ставиться під сумнів та що позивач не може усунути порушення своїх прав в позасудовому порядку, вимоги позову є обґрунтованими та позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved