Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

Адвокат Ковальчук В.Ю. за допомогою системи «Електронний суд» в інтересах позивача [PERSON] звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з вищевказаним позовом до відповідача, який обґрунтувала тим, що 12 листопада 2019 року між позивачем, [PERSON] , та відповідачем, [PERSON] , було укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Зазначає, що у спільному шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Представник позивача\~вказує,\~що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у позивача з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть. Вказує, що будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у позивача з відповідачем різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Таким чином, подружні відносини між подружжям припинилися на момент подання позову повністю. Фактично сім`я припинила своє існування, а шлюб розпався та має лише формальний характер, а подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та інтересам дітей. У зв`язку\~із чим\~позивач змушена\~звернутися до\~суду із\~даним позовом\~та просить\~суд розірвати\~шлюб між [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований Виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 12 листопада 2019 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 04; після розірвання шлюбу прізвище позивача змінити на дошлюбне « [PERSON] », а також стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору та витрати на правову допомогу. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 15.09.2025 відкрито провадження у даній справі, призначено судове засідання, з повідомленням лише відповідача. 26.09.2025 відповідач поштою на адресу суду скерував заяву про визнання позову, в якій зазначив, що він визнає заявлені позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, а також проведення судового засідання у його відсутності. Також просив, у зв`язку із визнанням позову, стягнути із нього лише 50 % судового збору в порядку ч.1 ст.142 ЦПК України. З урахуванням вимог ч.1 ст. 206 ЦПК України, судом установлено, що по справі відсутні підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, визнання відповідачем позову не суперечить закону та надані учасниками справи докази свідчать про те, що визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Тому, суд з урахуванням поданої відповідачем заяви, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та задовольнити позов, виходячи з такого. Судом встановлено, що 12.11.2019 між сторонами зареєстрований шлюб у Виконавчому комітеті Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , видане 12.11.2019 Виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №04 (а.с.12). В період шлюбу в сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.04.2021 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №1183 (а.с.11). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, з`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені позивачем у позові, а саме те, що він не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, а відповідач погоджується із позовними вимогами про розірвання шлюбу; їх взаємовідносини, фактичне припинення шлюбних відносин між сторонами, тому суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватись дошлюбним прізвищем « [PERSON] », що відповідає вимогам закону. Окрім цього, частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення містить також ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 968,96 грн. (а.с.14), з урахуванням положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», оскільки відповідач подав заяву про визнання позову до початку судового розгляду, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а саме 484,48 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, та у зв`язку з чим позивачу з державного бюджету повертається 50 відсотків судового збору, з огляду на задоволення позову, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 50 відсотків від суми сплаченого позивачем судового збору, що становить 484,48 грн. гривень. Крім цього, відповідно до вимог викладених в п.2 ч.2 ст. 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 вказано, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні письмові документи, що свідчать про оплату позивачем [PERSON] гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження) адвокату Ковальчук В.Ю. в розмірі 4 000 грн., тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні такої вимоги, - за необґрунтованістю. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4, 5 ст. 268 ЦПК, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved