Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач та відповідачка перебували у фактичних шлюбних відносинах з початку 2012 р. по кінець 2012 р. [INFO] у позивача та відповідача, [PERSON] , народилась дитина - [PERSON] . Оскільки на момент народження дитини відповідач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано на підставі рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2012 року у справі №2-2519/11, відповідно до положень статті 122 Сімейного кодексу України батьком дитини було записано саме [PERSON] , хоча він не є біологічним батьком дитини. [PERSON] помер [INFO] . На сьогодні відповідач повідомила позивача, що саме він є біологічним батьком дитини. У зв`язку з цим долучено клопотання про призначення молекулярно-генетичної експертизи, висновок якої має встановити істинні обставини походження дитини. Попередньо було проведено ДНК-аналіз, але позивач забажав при його попередньому проведенні не зазначати власні персональні дані, через що він у статусі "Можливий батько". Ухвалою суду від 22 вересня 2025 року було відкрито првадження у справі. Ухвалою суду від 29 жовтня було призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи, Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), надав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, заперечення проти позовних вимог у третьої особи відсутні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Позивач та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах з початку 2012 р. по кінець 2012 р. [INFO] у позивача та відповідача, [PERSON] , народилась дитина - [PERSON] , що підтверджується поясненнями сторін та свідоцтвом про народження, зареєстрованим Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1078. На момент народження дитини відповідачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано на підставі рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2012 року у справі №2-2519/11, відповідно до положень статті 122 Сімейного кодексу України батьком дитини було записано саме [PERSON] , хоча він не є біологічним батьком дитини. [PERSON] помер [INFO] . Попередньо було проведено ДНК-аналіз (результат дослідження №48661-58272-2), який сторонами не оспорюється, позивач забажав при його попередньому проведенні не зазначати власні персональні дані, через що він у статусі "Можливий батько". Відповідач тричі укладала шлюб та змінювала прізвище: спочатку мала прізвище [PERSON] , згодом - [PERSON] , наразі - [PERSON] . Відповідно до ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Доказування у даній категорії справ будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved