Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

Представник Кредитної спілки\~«Самопоміч»звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Мотивує тим, що 05 лютого 2024 р. між Кредитною спілкою Самопоміч та позичальником [PERSON] , членом кредитної спілки «Самопоміч з 22.01.2020р., було укладено договір про споживчий кредит за №В80000000011, відповідно до якого кредитна спілка надала йому кредит в розмірі 7000 грн.00коп. (сім тисяч гривень 00 копійок) на умовах плати за користування кредитними коштами в розмірі 57% річних. Кредит надавався строком на дванадцять місяців. Строк дії кредитного договору у відповідності до п. 1.3. становить 12 місяців. За період з 05.02.2024р. по 10.05.2024р., у виконання вищевказаного кредитного зобов`язання боржником було сплачено 700 грн.00коп., що становлять проценти за користування кредитними коштами. З моменту настання терміну сплати за вищевказаним кредитним договором позичальником постійно порушувались взяті на себе договірні зобов`язання щодо строків внесення та повноти сплат. Таким чином станом на 06.02.2025р. заборгованість по договору про споживчий кредит за №В80000000011 від 05.02.2024р. становить 10301,98 гривень. Оскільки відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання щодо погашення кредиту, просить позов задоволити, стягнути суму заборгованості на суму судового збору, сплаченого при подачі позову. Ухвалою судді від 15.09.2025 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Представник позивача подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутності. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом подання відзиву на позов, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, що в силу вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Поштовий конверт, направлений судом відповідачу, повернувся до суду з відміткою пошти, що адресат відсутній за вказаною адресою. Суд, дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких мотивів. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до приписів ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 05 лютого 2024р. між Кредитною спілкою Самопоміч та позичальником [PERSON] , членом кредитної спілки «Самопоміч з 22.01.2020р., було укладено договір про споживчий кредит за №В80000000011, відповідно до якого кредитна спілка надала йому кредит в розмірі 7000 грн. 00 коп. (сім тисяч гривень 00 копійок) на умовах плати за користування кредитними коштами в розмірі 57% річних. Кредит надавався строком на дванадцять місяців. Строк дії кредитного договору у відповідності до п. 1.3. становить 12 місяців. У відповідності до пункту 4.1. договору про споживчий кредит за №В800000000011 від 05.02.2024р. та Додатку № 1 до договору №В80000000011 від 05.02.2024р., позичальник брав на себе зобов`язання сплачувати щомісячно 778 грн. 68коп., що складається з частини основної суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами починаючи з 05.03.2024 року до 05.02.2025 року. За період з 05.02.2024 р. по 10.05.2024 р., у виконання вищевказаного кредитного зобов`язання боржником було сплачено 700 грн. 00коп., що становлять проценти за користування кредитними коштами. Позичальником постійно порушувались взяті на себе договірні зобов`язання щодо строків внесення та повноти сплат. Кредитна спілка неодноразово зверталася до [PERSON] , з вимогами щодо необхідності дотримання умов кредитного договору та погашення простроченої заборгованості (листи за № 290 від 08.05.2024р., № 587 від 10.10.2024р.), але вимоги кредитної спілки боржником були проігноровані, залишені без належного реагування. Станом на 06.02.2025 р. заборгованість по договору про споживчий кредит за №В80000000011 від 05.02.2024 р. становить: 10301,98 (десять тисяч триста одну) гривню 98 копійок, та складається з: - 7000 грн.00 коп. - суми простроченого основного боргу по кредиту; - 3301 грн. 98 коп. - процентів за користування кредитними коштами. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі\~статтею 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.ст.\~610,\~611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно зі ч. 1\~ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 1049 ЦК України\~зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 вказаної статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу відповідачем не повернуті, а також вимоги ч. 2\~ст. 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сума заборгованості [PERSON] по даному кредитному договору становить 10301,98 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. В силу вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved