Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

[PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , заінтересована особа: Опікунська рада Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області звернувся до суду з заявою, у якій просить: визнати [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області, проживаючої за адресою: [ADDRESS] недієздатною. Встановити над [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області опіку. Призначити [PERSON] , [INFO] опікуном над недієздатною [PERSON] , [INFO] . Заява обґрунтована тим, що він проживає разом зі своєю рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства та згідно з висновком ЛКК№185 лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду внаслідок психічного розладу, т.я. у неї обмежене самообслуговування, обмежена здатність до спілкування та повноцінного самостійного пересування, у зв`язку з чим він проживає разом з [PERSON] , здійснює за нею догляд, забезпечує продуктами харчування, засобами гігієни., ліками. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заяву і просив її задовольнити у повному обсязі. Із урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною [PERSON] в судове засідання не викликалася. Представник заінтересованої особи, стосовно якої вирішується питання [PERSON] - адвокат Дмітрієва Л.М. просила задовольнити заяву. Заінтересована особа - представник Опікунської ради Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області Джабаров Т.О. в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] в с. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-6). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , її батьками зазначені: батько- [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 15). [PERSON] , [INFO] відповідно до витягу з реєстру територіальної громади зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-9, 11). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] , 1972 року народження є інвалідом ІІ групи з дитинства (а.с. 12-13). Як вбачається з висновку ЛКК № 185 лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу від 10.04.2024 [PERSON] , 1972 р.н., інвалід ІІ групи внаслідок психічного розладу, встановленої 01.11.2006, ХАР-06 №000312, проживає разом з братом [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . За рівнем обмеження життєдіяльності у [PERSON] - обмеження самообслуговування, обмеження здатності до спілкування, потребує постійного стороннього догляду (а.с. 14). Рішенням виконавчого комітету Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області № 355 від 24.07.2024 затверджено подання органу опіки і піклування щодо призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над [PERSON] , [INFO] , у випадку визнання її недієздатною (обмежено дієздатною) (а.с. 16). Згідно з поданням про можливість призначення опікуном гр. [PERSON] над [PERSON] у випадку визнання Дергачівським районним судом Харківської області її недієздатною (обмежено дієздатною) секретарем Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області Д. Михайловською зазначено, що орган опіки та піклування розглянув матеріали, з`ясував обставини та встановив, що [PERSON] доглядає за сестрою [PERSON] протягом багатьох років, спиртними напоями або наркотичними засобами не зловживає, на обліку у психоневрологічному або наркотичному диспансері не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, є відповідальною людиною, має можливість і бажання доглядати за сестрою і може бути призначеним опікуном над [PERSON] (а.с. 17-18). За висновком лікарської комісії судово-психіатричної експертизи від 14.05.2025 №326 [PERSON] , [INFO] на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості; відповідно до свого психічного стану, нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 39-41). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Щодо вимог про визнання недієздатною [PERSON] . Згідно з ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Частиною 1 статті 299 ЦПК України встановлено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування. За висновком лікарської комісії судово-психіатричної експертизи від 14.05.2025 №326 [PERSON] , [INFO] на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості; відповідно до свого психічного стану, нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.39-41). Враховуючи, що судом встановлено факт психічного розладу у [PERSON] , яка позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому наявні підстави для визнання її недієздатною. Таким чином, заява [PERSON] в частині визнання [PERSON] недієздатною підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Враховуючи вид психічного захворювання, яким страждає [PERSON] , суд вважає необхідним встановити строк дії рішення про визнання її недієздатною - два роки, який необхідно обчислювати з дня набрання рішенням законної сили. Щодо вимог про призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Частиною першою статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України). Системно проаналізувавши зміст частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21), від 28 лютого 2024 року у справі №372/3474/21 (провадження № 61-16349св23), від 27 листопада 2024 року у справі № 341/1526/23 (провадження № 61-6358св24),від 04 грудня 2024 року у справі № 634/1126/23 (провадження № 61-9837св24). Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20). У поданні про можливість призначення опікуном гр. [PERSON] над [PERSON] у випадку визнання Дергачівським районним судом Харківської області його недієздатним секретарем Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області Д. Михайловською зазначено, що орган опіки та піклування розглянув матеріали, з`ясував обставини та встановив, що [PERSON] доглядає за сестрою [PERSON] протягом багатьох років, спиртними напоями або наркотичними засобами не зловживає, на обліку у психоневрологічному або наркотичному диспансері не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, є відповідальною людиною, має можливість і бажання доглядати за сестрою і може бути призначеним опікуном над [PERSON] (а.с. 17-18). Суд зауважує, що подання органу опіки та піклування не містить належної мотивації призначення саме [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] . Вказані обставини не досліджувались органом опіки та піклування при складенні подання щодо призначення [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] , як і не досліджувались обставини можливості здійснення повноважень опікуна іншими родичами [PERSON] . Водночас, при внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому питанні, та належним чином мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном та, перш за все, необхідність такого. Надане суду подання органу опіки не відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості, оскільки жодних мотивів доцільності призначення саме [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] подання не містить. Подання органу опіки та піклування також не містить інформації щодо наявності або відсутності інших членів сім`ї, які б могли бути опікунами [PERSON] , а також щодо можливості або неможливості здійснення ними опіки щодо [PERSON] . Крім того, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного, разом з тим, ані подання органу опіки, ані матеріали справи не містять відповідних висновків. Враховуючи наведене, суд позбавлений можливості встановити доцільність призначення опікуном [PERSON] саме [PERSON] . Надане суду подання не містить посилань на документи, які досліджувались органом опіки та піклування, та на підставі якого/яких були встановлені обставини, вказані у висновку. Орган опіки та піклування не з`ясовував питання про склад сім`ї. У свою чергу про неможливість надання таких доказів заявником ані в заяві, ані в ході судового розгляду не повідомлялося, клопотань про витребування відповідних доказів, яких заявник не має можливості самостійно надати суду, від останнього на адресу суду не надходило. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, вимоги законодавства, суд не знаходить підстав для задоволення заяви в частині призначення [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] , а висновок органу опіки та піклування щодо можливості призначення його опікуном оцінює як такий, що винесений передчасно, без повного дослідження всіх обставин, без надання суду відповідних доказів. У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 545/1691/16-ц (провадження № 61-4475св18) сформульовано висновок про те, що законодавством не передбачено обов`язку, що визнання особи недієздатною і призначення опікуна в обов`язковому порядку має відбуватися в єдиному судовому процесі. Відповідно до ст. 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. До встановлення опіки і призначення опікуна недієздатній [PERSON] , орган опіки та піклування відповідно до ст. 67 ЦК України, зобов`язаний дбати про підопічного, про створення їй необхідних побутових умов, забезпечення її доглядом та лікуванням; зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічної. Відмова в задоволенні заяви про призначення опікуна не позбавляє орган опіки та піклування обов`язку вирішити питання опіки над недієздатною [PERSON] відповідно до законодавства (Постанова Верховного Суду від 24 грудня 2024 року справа № 716/662/24).

Outcome: partial