Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 29.09.2023 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що на теперішній час за усною домовленістю із відповідачем дитина буде проживати із нею у Федеративній Республіці Німеччина, а також, що відповідач з 12.05.2025 року матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі частини від заробітку (доходу) відповідача, а також понесені по справі судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу в сумі 4000 грн. Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 11.09.2025 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою суду від 16.09.2025 року, після усунення недоліків, позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В наданій заяві представник позивачки просив розглянути справу без їх участі, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач за викликами до суду повторно не з`явився, про поважність причин своєї неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. Враховуючи вищезазначене, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ч.1 ст.280 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони з 29.09.2023 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] .. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. \~ \~ \~ \~Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. \~ \~ \~ \~Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~ \~ \~ \~Згідно ст.182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст.183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Як зазначила позивачка та не спростовано відповідачем, на теперішній час за домовленістю між останніми дитини проживає разом із матір`ю. Відповідач з травня 2025 року матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. З урахуванням зазначених вище обставин та наведених положень законодавства, враховуючи відсутність обставин, які б свідчили про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку сплачувати аліменти або про неможливість їх сплати, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі частини з усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 05.08.2026 року (дня подачі позову до суду) та до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 968 грн. 96 коп. В позовній заяві позивачкою поставлено питання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 4000 грн. та наведено приблизний рахунок цих витрат, що включає в себе витрати в сумі 1000 грн. за первинну юридичну консультацію, витрати в сумі 3000 грн. за підготовку позову, аналіз судової практики та представництво в суді. Поряд з цим, суд враховує, що крім ордеру, в подальшому позивачкою не надано договору з адвокатом, акту приймання-передачі виконаних робіт або будь-яких інших документів, щодо надання послуг адвокатом, їх виду, обсягу, витраченого адвокатом часу, погодженої вартості цих послуг. В зв`язку з цим, в стягненні витрат на правову допомогу позивачці слід відмовити. \~ \~ \~ \~Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved