Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Гумен Н. В., звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з заявою, заінтересовані особи: Орган опіки і піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, [PERSON] , про усиновлення дитини. Заява мотивована тим, що 21.09.2024 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , а відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Заявник вказує, що зареєстрований у місті Київ, однак фактично проживає разом з дружиною [PERSON] , її малолітнім сином та матір`ю дружини у місті Ужгород. Стверджує, що має бажання усиновити сина своєї дружини, оскільки любить його як власну дитину, піклується, забезпечує матеріально та створює умови для його розвитку та виховання, крім того між ними склались дуже хороші стосунки. Малолітнім [PERSON] надано в присутності матері згоду на його усиновлення заявником, мати дитини також не заперечує та надала свою згоду на усиновлення. Заявник покликається на положення ст. 213 СК України, відповідно до яких, він як чоловік матері дитини має переважне перед іншими право на усиновлення дитини. Посилається також на висновок органу опіки і піклування про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини. Заявник також вказує, що є матеріально забезпеченим, до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, не перебуває на психіатричному, наркологічному та диспансерному обліку, отримує пенсію по інвалідності 2 групи відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» довічно. На підставі викладеного, просить заяву задовольнити, визнати його усиновлювачем малолітнього [PERSON] , [INFO] , та внести зміни до актового запису [PERSON] , [INFO] № 951 від 16.08.2018, вказавши у графі «батько» дитини - [PERSON] , громадянин України, [INFO] . Ухвалою суду від 07.07.2025 відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку окремого провадження судом у складі одного судді і двох присяжних, призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву, просили постановити рішення, яким її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Орган опіки і піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради в судовому засіданні вимоги заяви підтримала та просила суд постановити рішення, яким заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити. Заслухавши пояснення заявника та його представника, представника заінтересованої особи Органу опіки і піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, заінтересованої особи [PERSON] , дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, з огляду на таке. [PERSON] є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України ID- картка, номер [NUMBER] запис 19750330-02510, виданий 21.07.2020, органом 8027. 21.09.2024 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено актовий запис № 683, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 21.09.2024 серії [NUMBER] . Зі свідоцтва про народження від 16.08.2018 серії [NUMBER] вбачається, що малолітній [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю є [PERSON] , батьком зазначений [PERSON] . З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за № витягу 00024494734 відомості про [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , батько [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України. Заявник звернувся до органу опіки та піклування із заявою про усиновлення [PERSON] , [INFO] . У свою чергу мати дитини - [PERSON] , маючи на меті створити повноцінну сім`ю, надала нотаріально посвідчену заяву, в якій надала згоду на усиновлення свого сина [PERSON] , її чоловіком [PERSON] . Також у матеріалах справи наявна копія заяви від 06.06.2025 малолітнього [PERSON] , який не заперечує, щоб заявник був його батьком. Означена заява складена в присутності начальника відділу опіки, піклування, усиновлення та розвитку сімейних форм виховання дітей служби у справах дітей Ужгородської міської ради Мінаєвої Н. М. У висновку про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 12.06.2025 №695/17/01-12, підписаним міським головою Андріївим Б., серед іншого зазначено, що з малолітнім [PERSON] у [PERSON] склалися гарні стосунки. [PERSON] любляче відноситься до нього. Заявник піклується про дитину, створює всі належні умови для повноцінного розвитку малолітнього, утримує його, виховує і ставиться, як до рідного. Орган опіки та піклування вважає доцільним усиновлення малолітнього [PERSON] [PERSON] . Згідно акту обстеження умов проживання від 06.06.2025 вбачається, що сім`я заявника проживає у трикімнатній квартиріза адресою: [ADDRESS] . Умови проживання добрі, квартира облаштована усіма комунальними зручностями, для виховання та розвитку дитини створено всі належні умови: в квартирі облаштована окрема кімната, в якій наявне спальне місце, іграшки, шафа для одягу, стіл. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Копією свідоцтва Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 24.10.2001 підтверджується, що квартира, у якій проживає заявник з сім`єю, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , належить на праві приватної, спільної, сумісної власності [PERSON] , його дружині [PERSON] , дочці [PERSON] . [PERSON] матеріально забезпечений та має всі можливості надати усиновленій дитині належне виховання, освіту, забезпечити фізичний та духовний розвиток. Заявник є особою з інвалідністю внаслідок війни. Відповідно до довідки Головного управління ПФУ у м. Києві від 10.03.2025 № 2600-0203-8/40616 отримує пенсію по інвалідності 2 групи відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 06.06.2024 - довічно, в загальному розмірі 22903,18 грн. Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» підтверджується, щодо [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Київ, відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості відсутні. Згідно з копією висновку про стан здоров`я від 23.04.2025 [PERSON] не потребує постійного стороннього догляду, протипоказів до всиновлення не виявлено. У відповідності до ст. 207 Сімейного кодексу України (далі - СК України) усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини проводиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності до ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Згідно зі ст. 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: невідомі; визнані безвісно відсутніми; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її. Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1-3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення (ст. 225 СК України). З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. У даному випадку судом встановлено, що заявник є особою, яка може бути усиновлювачем, обставин, які б перешкоджали заявнику бути усиновлювачем, судом не встановлено. Долученими до матеріалів справи доказами підтверджено, що заявник за віком, станом здоров`я, умовами проживання може бути усиновлювачем, а тому є всі підстави вважати, що дитині будуть створені необхідні умови для проживання, передбачені законом, заявник бажає бути усиновлювачем дитини з метою надання їй батьківської любові та домашнього затишку і здатен забезпечити стабільні та гармонійні умови для її життя. Згідно з висновком органу опіки та піклування усиновлення заявником малолітньої дитини є доцільним та відповідає інтересам дитини. У відповідністю до ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача, у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини (ст. 229 СК України). Як випливає зі змісту ч. 2 ст. 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Відповідно до ст. 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що усиновлення дитини відповідатиме найвищим та найкращим інтересам дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, тому заяву [PERSON] про усиновлення дитини [PERSON] слід задовольнити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке. Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» заявник звільнений від сплати судового збору в даній справі, а тому і розподілу між сторонами не підлягає.

Outcome: approved