Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

У вересні 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування позову вказано, що з 07.08.2009 позивач з відповідачем перебувають у зареєстровано шлюбі, від якого народилось двоє дітей - [PERSON] та [PERSON] . Подружнє життя між сторонами не склалось, вони проживають окремо, примирення, спільне життя та збереження сім`ї є неможливим, суперечить не тільки інтересам позивача, а подружжю в цілому та їх дітям. 06.10.2025 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 12.11.2025. 10.11.2025 від позивача на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. 10.11.2025 від відповідача на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позов визнає та просить розірвати шлюб. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. З 07.08.2009 [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 878, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . В матеріалах справи відсутні докази наявності у подружжя дітей. При вирішенні справи суд зазначає наступне. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даній справі суд враховує, що з позовна заява про розірвання шлюбу подана до суду 08.09.2025, сторони для надання пояснень в судове засідання не з`явились, в наявних у справі заявах позивач підтримав позов, а відповідач позов визнала. Будь-яких інших заяв (клопотань) на час вирішення справи на адресу суду не надходило. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved