Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» (далі\~ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»)\~звернулося до\~суду із\~вказаним позовом,\~в якому\~просило стягнути\~із відповідача\~ [PERSON] заборгованість за кредитним договором №100781629 в розмірі 15\~095,60 грн., з яких: 5200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9895,60 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також судові витрати. На обґрунтування позову вказано, що 17.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та [PERSON] укладено кредитний договір №100781629, відповідно до якого остання отримала споживний кредит. 16.07.2024 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу №16072024, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Мілоан" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 16.07.2024 року до договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №100781629 від 17.12.2021 року в сумі 15\~095,60 грн., з яких: 5200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9895,60 грн. - сума заборгованості за відсотками. Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 22 квітня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату та час судового розгляду повідомлялася судом завчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв, заперечень до суду не подала, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. ст. 280, 281 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №100781629, згідно умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 5200,00 грн., строком на 30 днів і складається з пільгового та поточного періоду . Проценти за користування кредитом 15,60 грн. які нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Стандартна базова процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок . Договір підписано зі сторони [PERSON] одноразовим ідентифікатором (а.с. 5-10). Відповідно до платіжного доручення №36724888 від 17.12.2021 року на кредитний рахунок [PERSON] № [NUMBER] ТОВ «Мілоан» було перераховано 5200,00 грн (а.с.11). Зобов`язання за договором №100781629 [PERSON] належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 15\~095,60 грн., з яких: 5200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9895,60 грн. - сума заборгованості за відсотками. У подальшому ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит №100781629 від 17.12.2021 року ( а.с. 13-15). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 року ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №100781629 в сумі 15\~095,60 грн. ( а.с. 16). За приписами ч. 1, 2\~ст.\~202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. 1, 2\~ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1\~ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1\~ст.\~634\~ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону,\~вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст.\~3\~вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1\~ст.\~1054\~Цивільного кодексу\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1\~ст.\~1048\~цього ж\~Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525\~Цивільного кодексу\~України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договорами відступлення прав вимоги. За приписами\~статті 204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що\~стаття 204\~ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсним не визнано. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1\~ст.599 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною першою\~статті 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. За змістом частини першої\~статті 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. За таких обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором, а тому з неї на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід стягнути неповернутий кредит і проценти за користування кредитом за договором про споживчий кредит . Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подачу позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., а тому сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved