Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

19.08.2025 від ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до Центрального районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості в сумі 24\~412,50 грн. В обґрунтування позову зазначається, що 01.09.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 2122957, згідно з яким останньому надано кредит у сумі 7\~500,00 грн. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, згідно якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і договором № 2122957 від 01.09.2024, з урахуванням додаткових угод до нього та реєстру боржників № 41 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021. Таким чином ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 24\~412,50 грн, з яких: 7\~500,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 21,75 грн - сума заборгованості за відсотками; 1\~890,75 грн - комісія за надання позики; 15\~000,00 грн - сума заборгованості за пенею. Згідно з умовами договору позики відповідач зобов`язується повернути позику, сплатити проценти за користування нею та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого зобов`язання, у зв?язку з чим утворилася заборгованість в загальній сумі 24\~412,50 грн, яку позивач як новий кредитор просить стягнути на свою користь. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2025 цивільну справу № 203/5802/25, провадження № 2/0203/2470/2025, було розподілено головуючому судді Іваницькій І.В., яка передана канцелярією суду 20.08.2025. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Дніпра від 28.08.2025 відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.1\~ст.274 ЦПК України\~призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача надав до суду клопотання, у якому просив задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та без його участі. Відповідач в судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом надіслання судових повісток за адресою місця реєстрації, які повернулися до суду з позначкою відділення АТ «Укрпошта»: «Адресат відсутній за вказаною адресою»; причин неявки не повідомив. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст. 280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку, про що в судовому засіданні постановлено ухвалу. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав. Судом встановлено, що 01.09.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 2122957, за умовами якого грошові кошти у позику позичальнику передані позикодавцем шляхом перерахування на банківський рахунок позичальника. Позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, сплативши проценти від суми позики та комісію за надання позики. Сума позики - 7500,00 грн, строк позики - 30 днів, дата повернення позики - 03.10.2024, комісія складає 25,21% від суми позики 1\~890, 75 грн, денна процентна ставка- 0,85%. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, згідно якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і договором позики № 2122957 від 01.09.2024, з урахуванням додаткових угод до нього, в тому числі №47 від 24.01.2025, та реєстру боржників № 41 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ціна продажу якого була оплачена позивачем відповідно до платіжної інструкції №634 від 28.01.2025. Таким чином ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 2122957 від 01.09.2024 на загальну суму 24\~412,50 грн, з яких: 7\~500,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 21,75 грн - сума заборгованості за відсотками; 1\~890,75 грн - комісія за надання позики; 15\~000,00 грн - сума заборгованості за пенею. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст.638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст.1048 ЦК України). Частиною 2\~ст.1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Із прийняттям\~Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 513 ЦК України\~передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями\~ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами\~ст.517 ЦК України\~первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відтак, оскільки вищевказані договори про надання позики та факторингу не були визнані у встановленому законом порядку недійсними чи нікчемними, то в силу положень\~Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст.6,\~204,\~207,\~627,\~629,\~638,\~639,\~642,\~1077 ЦК України\~ці правочини є правомірними, чинними та обов`язковими для виконання, що у відповідності до вимог ст.ст.12,\~81 ЦПК України\~не спростовано відповідачем жодними доказами. З огляду на викладене, наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики № 2122957 від 04.09.2024 в сумі 9\~412, 50 грн, з яких: 7\~500,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 21,75 грн - сума заборгованості за відсотками; 1\~890,75 грн - комісія за надання позики. Щодо вимог про стягнення з відповідача пені у сумі 15\~000,00 грн, то такі вимоги позивача задоволенню не підлягають, як такі що суперечать вимогам закону. Так, відповідно до п. 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, в силу прямої норми закону, фінансова установа (банк) зобов`язаний був списати боржнику пеню у сумі 15\~000,00 грн, адже вона нарахована за договором позики, укладеним у період дії воєнного стану, що нині триває. Однак кредитор списання пені не здійснив, а новий кредитор звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, що включає пеню. Вказане суперечить вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені є такими, що не підлягають задоволенню. Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1\~167,60 грн (3\~028, 00 грн х 38,56%). На підставі викладеного,

Outcome: partial