Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

У вересні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 26 серпня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 408265314 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Позов Кредитор свої зобов`язання виконав та надав боржнику у користування 13 900,00 грн. строком на 3 дні із поверненням 29.08.2022 року, проте боржник свої зобов`язання з повернення коштів у встановлений договором строк не виконала. У подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 та додаткової угоди №19 від 28.11.2029, згідно з якою строк дії договору продовжено до 30.12.2020 року, укладеного на виконання умов договору факторингу, перейшло від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс». Надалі, на підставі договору факторингу №30/1023-01 від 30.10.2023, право вимоги до боржника перейшло від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «Онлайн Фінанс», а на підставі договору факторингу №08/07/25-Е від 08.07.2025 від ТОВ «Онлайн Фінанс» до Позивача ТОВ «Фінансова компанія «Ейс». Станом на дату звернення до суду у Відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі 63 590,03 грн., з яких: 13 900,00 грн. - заборгованість по кредиту; 49 690,03 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. У зв`язку із вищевикладеним, Позивач просить стягнути на його користь з Відповідача заборгованість за вищевказаним договором у загальному розмірі 63 590,03 грн., а також понесені судові витрати у вигляді судового збору та витрат на правову допомогу у сумі 7 000,00 грн. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 17.09.2025 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та витребувано у Державної міграційної служби України інформацію про зареєстроване/задеклароване місце проживання (перебування) та даних, що міститься в Реєстрі та відомчій інформаційній системі ДМС [PERSON] . 06.10.2025 року на адресу суду надійшла інформація від ДМС України №6.2-13008/6-25 від 26.09.2025 року, відповідно до якої за наявними даними ДМС відомостей про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] - не встановлено. Позивачу судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. У матеріалах справи міститься клопотання, в якому представник позивача підтримує позовні вимоги та просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника, щодо заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлялась шляхом направлення судових документів за останньою відомою адресою реєстрації, проте конверт повернувся без вручення із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі ч. 8 ст. 128 ЦПК України, суд вважає Відповідача належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відзиву у встановлений законодавством строк Відповідач до суду не подала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Разом із позовом Позивач подав клопотання про витребування доказів у АТ «А-БАНК», а саме щодо власника карткового рахунку і підтвердження зарахування переказу в сумі 13 900,00 грн., фінансового номера телефону, прив`язаного до карткового рахунку, повний номер рахунку. Дослідивши доводи клопотання, суд вважає, що у його задоволенні слід відмовити, з огляду на таке. Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України, у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Судом встановлено, що у матеріалах справи наявні підтвердження, довідка ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про перерахування кредитних коштів 26.08.2022 року на картковий рахунок у сумі 13 900,00 грн., зазначений позичальником у договорі за номером транзакції № 44ede83a-3b67-4090-92e0-e06fc41c5e78. Водночас, Відповідачем вказані обставини справи не оспорювались, і належність рахунку позичальнику не має правового значення для розгляду цієї справи. Так само, Позивачем не доведено необхідність витребування даних про фінансовий номер телефону і дані рахунку. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи із такого. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Під час розгляду справи судом встановлено, що 26 серпня 2028 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 408265314 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за допомогою одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до п. 1.1, 1.3, 1.7 Кредитного договору, [PERSON] отримала кредит в сумі 13 900,00 грн., строком на 3 дні, з поверненням до 29.08.2022 року. Сума процентів за користування кредитом відповідно до умов договору за 3 дні складає 875,70 грн. Договір підписаний електронним підписом Відповідача шляхом використання одноразового ідентифікатора, відправленого на номер телефону Відповідача. При цьому, у договорі вказано, що [PERSON] прийняла Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», розміщені у відкритому доступі на сайті. У пункті 3.2 Договору передбачено, що строк кредитної лінії може бути продовжений шляхом здійснення оплати всіх нарахованих процентів протягом дисконтного або пільгового періоду, за умови, якщо позичальником в Особистому кабінеті або терміналах самообслуговування активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Перерахування кредитних коштів на рахунок, вказаний відповідачем, підтверджується платіжним дорученням №44ede83a-3b67-4090-92e0-e06fc41c5e78 від 26.08.2022 р. на суму 13 900,00 грн. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується28 листопада 2019 року.28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому іншіумови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. У даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №30/1023-01, відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 20.12.2023 р. якого, до «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача за кредитним договором №408265314 на загальну суму 49 690,03 грн. 08.07.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу №08/07/25-Е, відповідно до умов якого Позивачу було відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта(ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників №б/н від 08.07.2025 р. за Договором факторингу №08/07/25-Е від 08.07.2025 року, від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 63 590,03 грн. Згідно з Розрахунком заборгованості, Відповідач [PERSON] не виконала зобов`язання за Кредитним договором, внаслідок чого станом на момент подання позовної заяви у неї виникла заборгованість, розмір якої становить 63 590,03 грн., з яких: 13 900,00 грн. - заборгованість по кредиту; 49 690,03 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідач не надав доказів належного виконання ним зобов`язань за дослідженим договором кредитної лінії. Крім того, заявлені Позивачем до стягнення суми перевищують суми процентів, які передбачені умовами договору позики (кредиту) у межах погоджених строків користування грошовими коштами. Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Верховний Суд зробив у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Підстав для відступу від вказаних правових висновків не вбачає також Велика Палата Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/17048/17. Доказів того, що між позивачем і відповідачем укладено договір про продовження строку правомірного користування кредитом, або що відповідач вчинила дії, передбачені пунктом 1.8 Договору, суду не надано. Тому, оскільки Позивач не довів право нараховувати проценти на умовах договору поза межами строків правомірного користування позикою, суд вважає, що до стягнення підлягають сума основного боргу в межах укладеного договору, а також сума процентів, яка була передбачена умовою договору - 875,70 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, в загальному розмірі 14 775,70 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 562,86 грн. Також, Позивачем заявлено до стягнення витрати на правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження надання правової допомоги Позивачем надано суду: договір №09/07/25-01 від 09.07.2025 року про надання правничої допомоги між ТОВ «ФК «ЕЙС» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери»; додаткову угоду №25770692232 від 09.07.2025 року до Договору про надання правничої допомоги №09/07/25-01; акт прийому-передачі наданих послуг від 17.07.2025 року, в якому викладені надані послуги, а саме: складання позовної заяви - 5 000,00 грн., 2 год.; вивчення матеріалів справи - 1 000,00 грн., 1 год.; підготовка адвокатського запиту про зарахування/перерахування коштів на картковий рахунок боржника - [PERSON] - 500,00 грн., 1 год.; підготовка клопотання про витребування інформації щодо перерахування/зарахування коштів на картковий рахунок боржника - [PERSON] - 500,00 грн., 1 год. З урахуванням предмету позову і складності справи, враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог - у сумі 1 626,51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial