Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до Чернівецького районного суду міста Чернівців із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано 06.07.2024 року у якому у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вказував, що на даний час він дійшов до переконання, що їхня сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Між ними виникли непорозуміння з приводу розподілу подружніх обов`язків, які переросли у постійні суперечки в результаті чого вони втратили почуття любові та поваги. Близько року проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин. Після припинення шлюбних відносин спільна дитина залишилась проживати разом з ним. Він самостійно виховує сина, надає належний догляд, одноосібно утримує його та забезпечує всі його життєві потреби. Для забезпечення дитині медичного обслуговування йому необхідно укласти декларацію із дитячим лікарем. Крім того з метою реалізації дитині права на освіту, він як законний представник повинен укладати договори про надання освітніх послуг. На всі ці процедури необхідна згода матері, яка не має часу, можливості та бажання займатись цими питаннями. У зв`язку із викладеним просив розірвати шлюб між ними та встановити факт, що він самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина. У судове засідання позивач не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява у якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо позовних вимог. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 06.07.2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №727, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Як було встановлено в ході розгляду справи, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо вирішення питання про встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком неповнолітнього сина, суд зазначає наступне. Так Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу. Відповідно до нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Душинською Н.В. договору між батьками щодо здійснення виховання та визначення місця проживання дитини, батьки дійшли згоди, що син буде проживати разом із батьком та перебуватиме на самостійному утриманні та вихованні батька. Відповідно до Витягів з реєстру територіальної громади дитина зареєстрована за місцем реєстрації батька. Письмовими поясненнями [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] також підтверджується те, що [PERSON] самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину без участі матері. Відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Звертаючись із даною вимого позивач посилався на те, що встановлення факту самостійного виховання дитини необхідне йому для забезпечення дитині медичного обслуговування та реалізації права на освіту, оскільки він як законний представник повинен укладати договори про надання медичних та освітніх послуг. Отже факт проживання дитини з батьком та здійснення ним самостійного виховання та утриманні дитини, без участі матері, підтверджується належними доказами. Також судом приймається до уваги і визнання відповідачкою позовних вимог, що підтверджує факт самостійного виховання та утримання батьком дитини. Виходячи з того, що із змісту заяв по суті наданих як позивачем так і відповідачкою жодного сумніву щодо відсутності спору з приводу того з ким із батьків буде проживати спільна дитина, у суду не виникає, обидві сторони справи згідні з тим, що [PERSON] після розірвання шлюбу залишається й надалі проживати разом із батьком та перебуватиме на його утриманні та вихованні, а також, що позивач потребує встановлення даного юридичного факту, суд вважає, що дане питання можливо вирішити одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

Outcome: approved