Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту що має юридичне значення, обґрунтовуючи вимоги заяви тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . Після смерті чоловіка відкрилася спадщина і вона у встановлений законодавством термін звернулася до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав. При подачі документів нею було виявлено, що у Свідоцтві про право власності на квартиру (будинок) від 01.03.2001 року №103, що знаходиться по [ADDRESS] містяться неточності у її імені, а саме, замість [PERSON] зазначено [PERSON] . У зв`язку з наведеним, заявник просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме що Свідоцтво про право власності від 01.03.2001 року на квартиру [ADDRESS] , яке видане [PERSON] , [INFO] , належить [PERSON] , [INFO] . На адресу суду від Залізничного районного суду м.Львова на підставі ухвали судді від 22.07.2025 року за підсудністю за місцем реєстрації заявника до Жовківського районного суду Львівської області надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Руда Любов Ярославівна, [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючого документу особі. Ухвалою судді від 29.09.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Заявник в судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак на адресу суду подала письмову заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить суд такі задовольнити. Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Руда Любов Ярославівна в судове засідання не з`явилася, хоч про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, на адресу суду подала листа, в якому просить розгляд справи проводити за відсутності її відсутності. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечує щодо задоволення заяви. Суд вважає за можливе розглянути та вирішити справу без участі заявника та заінтересованих осіб, зважаючи на те, що вони належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, від них на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У ч. 1 ст. 315 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пункти 1 і 3). Суд враховує, що прийняття рішення суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідне заявнику для усунення помилки та приведення документів у відповідність. Так, якщо громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Залізничним РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області від 13.05.2003 року, встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] (арк. спр.9). Із копії свідоцтва про народження заявника встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] (арк.спр.4). У зв`язку із одруженням заявник змінила прізвище " [PERSON] " на " [INFO] ", що підтверджується копією свідоцтва про одруження (арк.спр.5). Із копії Свідоцтва про право власності від 01.03.2001 року на квартиру [ADDRESS] , встановлено, що таке видане [PERSON] , [INFO] (арк.спр.7). Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що чоловік заявниці - [PERSON] помер [INFO] (арк.спр.8). Таким чином, виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме що Свідоцтво про право власності від 01.03.2001 року на квартиру [ADDRESS] , яке видане [PERSON] , [INFO] , належить [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що зазначений заявником юридичний факт знайшов своє підтвердження під час дослідження доказів, а отже, вимоги є підставними і підлягають до задоволення. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved