Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з вказаним позовом, у якому просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 14 квітня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (ТОРГОВА МАРКА «Creditplus») та [PERSON] укладено договір №7790156 про надання споживчого кредиту за власного волевиявлення відповідача, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті товариства. Згідно умов кредитного договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки, у розмірі 18000,00 грн. Кредит надається на споживчі (особисті) потреби шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки, зазначеної споживачем не пізніше двох календарних днів від дати підписання договору. Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного умовами кредитного договору. 27.11.2024 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено Договір факторингу № 27.11/24-Ф, а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача. Згідно договору факторингу сума боргу відповідача перед новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») становить 74520,00 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 18000,00 грн; заборгованість за відсотками становить 47520,00 грн; заборгованість за комісійними винагородами становить 0,00 грн; заборгованість за пенею - 9000,00 грн. На підставі наведеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 7790156 від 14.04.2024 року в сумі 74520,00 грн, 2422,40 грн судового збору та 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Берестинського районного суду Харківської області від 01.07.2025 цивільну справу №626/2005/25 за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю до Карлівського районного суду Полтавської області. Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 23.07.2025 року справа прийнята до судового розгляду та призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою від 26.08.2025 здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, направив до суду заяву, в якій просив судові засідання проводити за відсутності представника позивача, позов задовольнити в повному обсязі, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час, дату і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотання про розгляд справи за її відсутності від відповідача до суду не надходило, правом подати відзив на позов відповідач не скористалася. Тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Судом встановлено, що 14 квітня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 7790156 із використанням одноразового пароля шляхом направлення відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору № 7790156 від 14.04.2024 року, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Відповідно до п. 1.3. договору сума кредиту (загальний розмір) складає: 18000,00 гривень. Тип кредиту - кредит. У пункті 1.4. договору визначено, що строк кредиту 360 дні (день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Згідно з п. 1.5. договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 2,20 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору (п. 1.5.1. Договору). Відповідно до п. 1.7. договору денна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2,20 % в день (п. 1.7.1. договору). Розрахунок денної процентної ставки за формулою: (142560,00 грн. /18 000,00 грн. )/ 360 дн. * 100% = 2,20% в день. Пунктом 1.8. договору передбачено, що загальні витрати на дату укладення договору складають: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 142 560,00 грн. (п. 1.8.1. Договору). Згідно з п. 1.9. Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 47541,10% річних (п. 1.9.1. Договору). Відповідно до п. 1.10. договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 160 560,00 грн. (п. 1.10.1. Договору). Умовами договору визначено (п.2.1), що кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної карти № [NUMBER] . Згідно повідомлення ТОВ «ПЕЙТЕК» №20250519-597 від 19.05.2025 підтверджено успішність операції про зарахування на платіжну карту № [NUMBER] грошових коштів в сумі 18000,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №7790156 від 14.04.2024 року заборгованість відповідача становить 74520,00 грн, з яких: 18 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 47 520,00 грн - заборгованість за відсотками, 0,00 грн - заборгованість за комісійними винагородами, та 9000,00 грн - заборгованість за пенею. 27 листопада 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладений договір факторингу № 27.11/24-Ф, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передало ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 7790156 від 14.04.2024 на суму 74520,00 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 18000,00 грн; заборгованості за відсотками в розмірі 47520,00 грн, заборгованість за пенею 9000,00 грн. З досудової вимоги від 08.04.2025 №3564510145-АВ, яка була направлена на адресу відповідача, вбачається, що відповідача було повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором № 7790156 від 14.04.2024 та запропоновано сплатити заборгованість за кредитом на банківські реквізити ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та вказано, що у разі невиконання зобов`язань щодо погашення заборгованості ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» буде змушене звернутися до суду. Відповідач не подала докази, які б підтвердили виконання нею умов договору, станом на дату визначення позивачем суми заборгованості та станом на дату ухвалення рішення. Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимст.12цього Закону є оригіналом такого документа. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами першою, другою статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до вимог статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно з ч. 1ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1079 ЦК України передбачено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Відповідач [PERSON] не скористалася своїми процесуальними правами, несучи ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій, не подала відзиву на позов, не надала будь-яких заперечень проти позову чи доказів на спростування позиції позивача, не спростувала суми заборгованості, заявленої до стягнення, не надала контррозрахунку у разі незгоди з таким розрахунком. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. У зв`язку з розглядом даної справи в суді позивач поніс наступні витрати: сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу - 6000,00 грн. Згідно з частиною першою пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до суду подано: копія договору про надання правової допомоги від 01.01.2025 №42649746 з додатковою угодою №7790156 від 02.04.2025; детальний опис робіт (наданих послуг) на суму 6000,00 грн.; копію акту №7790156 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 31.03.2025 року, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №5618/10 від 17.03.2017 Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення питання про зменшення цих витрат у суду відсутні. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача в користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» судові витрати на загальну суму 8422,40 грн., що складається із судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду у сумі 2422,40 грн., а також витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн.

Outcome: approved