Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

ТОВ «Факторинг Партнерс» звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що 08.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі\~Кредитодавець та/або ТОВ «Мілоан») та [PERSON] (далі\~позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 4146885 (далі\~Договір) в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця. Згідно п.1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2. договору (далі\~кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі\~плата) у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п.1,2 та п.1.5.2. Договору, сума кредиту становить 20\~000,00 грн., проценти за користування кредитом: 6 000,00 грн., які нараховуються за ставкою 1.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п.1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п.2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до п.6.3. Договору приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладення цього Договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що вона ознайомлена, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п.6.4. Договору укладення Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. 26.07.2024 року укладено Договір № 26-07/2024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за Кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 4146885. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування кредитом не сплачує. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 4146885 від 08.11.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 54\~636,02 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту)\~15\~287,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги\~37\~349,02 грн.; заборгованість за комісіями\~2\~000,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором № 4146885 від 08.11.2021 року в сумі 54\~636,02 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~422,40 грн. та витрати на оплату правової допомоги в розмірі 16\~000,00 грн. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] направила до суду Відзив на позов, в якому зазначає, що вимоги пред`явленого позову є недоведеними, оскільки Відповідач не був повідомлений про зміну кредитора за Договором № 4146885 від 08.11.2021 року, окрім того, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Належним доказом щодо заборгованості за тілом кредиту може бути і виписка по картковому рахунку, яка повинна досліджуватися в сукупності з іншими доказами. Однак, у даному випадку позивачем на підтвердження перерахування Відповідачу коштів за кредитним договором та не надано належних доказів - розрахункового документа (платіжного доручення, меморіального ордеру, тощо або виписки з банківського рахунку. При цьому, у договорі, укладеному з Первинним кредитором відсутні будь-які відомості про те, що кредитні кошти будуть перераховуватися на користь позичальника іншою особою, яка не виступає стороною за кредитним договором. Відповідач вказує, що позивачем також не надано суду і електронних листів, що могли б підтвердити існування заборгованості [PERSON] у розмірі, що заявлений позивачем до стягнення у даній справі, а також належного пояснення щодо нарахування суми заборгованості кредиту у сумі 39 349,02 грн. та належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами кредитного договору, Позивач не надав, хоча в цій частині саме на ньому лежить процесуальний обов`язок доказування, а тому цей конкретний позов не може бути задоволений, оскільки він є необґрунтованим, а позовні вимоги - недоведеними. Окрім того, наданий Позивачем розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлений робітниками ТОВ «Факторинг Партнерс» - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків Позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоведеного розміру всієї суми непогашеного кредиту. Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. При цьому, матеріали справи також не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості Відповідача за кредитним договором у розмірі 39 349,02 грн. Таким чином, відсутність в матеріалах справи первинних документів не тільки позбавляє можливості перевірити факт отримання позичальником коштів у кредит, але і перевірити розмір спірної заборгованості, порядок н нарахування, а також підстав та порядку нарахування відсотків за користування кредитом. Крім того, відповідач вважає за необхідне звернути увагу, що наданий Позивачем витяг з Реєстру божників, права вимоги, за якими відступаються, та боржників за такими договорами, не містить підпису сторін, які би підтверджували дійсність переходу права вимоги до відповідача, як боржника за вказаними кредитними договорами. Безпосередньо реєстр боржників до вищевказаних договорів факторингу з якого вбачалося б право вимоги за спірним кредитним договором Позивачем суду надано не було. Отже, Відповідач вважає, що ТОВ «Факторинг Партнерс» у встановленому законом порядку, не довело факту перерахування кредитних коштів за договором, а тому підстави для стягнення на користь Позивача заборгованості за тілом кредиту та відсотками відсутні. З огляду на викладене, просить суд позовні вимоги задовольнити частково в частині стягнення заборгованості за тілом кредитного договору загальною сумою 15\~287,00 грн. 28 травня 2025 року представником позивача було надано відповідь на відзив, в якому представник заперечив щодо доводів, зазначених у відзиві, тому просив звернути увагу на таке. Щодо повідомлення про відступлення права грошової вимоги. 26.07.2024 укладено Договір факторингу № 26-07/2024 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "М1ЛОАН" виступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4146885. ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до 1 Відповідача за договором № 4146885. У відповідності до ч.2 ст.516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відступлення права вимоги жодним чином не впливає на кредитні зобов`язання позичальника. Окрім того, обов`язок повідомлення про відступлення права грошової вимоги лежав на попередньому кредиторі ТОВ «Мілоан», а не на позивачі у відповідності до п.6.6 ДОГОВОРУ ФАКТОРИНГУ № 26-07/2024, у відповідності до якого Клієнт зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за договорами про споживчий кредит повідомити Боржників у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону України «Про споживче кредитування» та який передбачений договором про споживчий кредит, про укладення цього Договору та про передачу персональних даних боржників, повідомити, що платіж на користь Фактора є належним, а також надати інформацію про Фактора (найменування, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, місцезнаходження, інформацію для здійснення зв`язку - номер телефону, адресу, адресу електронної пошти), а також іншу інформацію, згідно законодавства. Фактор, у свою чергу, погоджується, що зазначений обов`язок зберігається за Фактором у разі подальшого відступлення права вимоги за відповідним договором. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним, відповідно до вимог ст.516 ЦК України. З приводу передачі доказів, які засвідчують право вимоги, доказів видачі кредиту. На підтвердження факту видачі кредитних коштів представник позивача зазначає, що до позовної заяви долучено квитанцію LiqPay АТ КБ «ПриватБанк» про перерахунок 08.11.2021 року 20 000,00 грн. згідні» Договору № 4146885 на картку відповідача № 473121 *22, ІД платежу 1816946350. При цьому, ТОВ "МІЛОАН" с фінансовою установою, що відповідно до наявної ліцензії може надавати лише одну фінансову послугу: надання коштів у позику, в т.ч. і на умовахфінансового кредиту. Здійснення переказу коштів не охоплюються цією ліцензію, а отже, для видачі кредитів в безготівковій формі, ТОВ "МІЛОАН" має залучати надавача платіжних послуг. В даному випадку, таким надавачем платіжних послуг є система LiqPay АТ «КБ «Приват Банк», що має ліцензію на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків. Пунктом 4.4. Правил надання фінансових кредитів товариством встановлено, що: «Товариство не отримує повні реквізити Банківської картки, які необхідні для здійснення операцій по карті через Інтернет. Для платіжних операцій по картах Товариством використовуються відповідні сертифіковані платіжними системами сервіси. Захист реквізитів карт у базах даних таких сервісів відповідає міжнародному стандарту PCI DSS». Щодо визнання боргу відповідачем. Представник позивача вказує, що згідно із розрахунку боргу первісного кредитора, відповідач визнавав свій борг, так як сплачував кошти в рахунок його погашення, а саме сплачував тіло кредит у, відсотки. Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу, до такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 127/23910/14-ц (постанова від 23 грудня 2020 року). У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 334 3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Отже,\~матеріали справи\~надають достатні\~докази отримання\~Відповідачем коштів\~за договором,\~часткового погашення\~заборгованості та\~подальшого користування\~кредитом.\~Непогашення частини\~боргу і\~стало підставою\~для звернення\~Позивача до\~суду за\~захистом свого\~порушеного права\~як правонаступника\~кредитора.\~ Представник позивача звертає увагу на те, що в прохальній частині відзиву на позовну заяву, представник відповідача просить позовні вимоги задовільнити частково та стягнути боргу у розмірі 15\~827,00 гри. із відповідача, тобто, відповідач визнає заборгованість за основним зобов`язанням і як результат, визнає всі без виключення умови укладеного договору між первісним кредитором та позичальником. Тобто, факт укладення договору та факт видачі кредиту не підлягає доказуванню через його визнання стороною відповідача. З приводу суми боргу заявленої до стягнення. У відзиві зазначено, що позивачем не наданого належного пояснення щодо нарахування 39 349,02 грн., з приводу чого представник позивача повідомив, що відповідно до позовної заяви загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 4146885 від 08.11.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 54 636,02 грн. з яких; Заборгованість за основним зобов`язанням тілом кредиту) - 15 287,00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 37 349,02 грн. Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості - 0,00 грн., заборгованість за пенею та/або штрафами - 0,00 грн., - заборгованість за комісіями - 2 000,00 грн., - інфляційні збитки - 0,00 грн. - нараховані 3% річних - 0,00 грн З приводу суми боргу у розмірі 39 349,02 гри., представник позивача повідомив, що така сума боргу це сума боргу за відсотками та комісією: 37 349.02 грн + 2 000,00 грн. = 39 349,02 грн. станом на момент відступлення права грошової вимоги, жодних до нарахувань не здійснювалось, що відповідає правовому висновку Верховного Суду у Постанові від 28.01.2019 року по справі № 022/3782/17. В судове засідання представник позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» не з`явилася, у позовній заяві просила справу розглянути за відсутності представника позивача, позов підтримала. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник направила заяву про розгляд справи у їх відсутності, у відзиві просила позовні вимоги задовольнити частково на суму 15\~287,00 грн. Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України\~суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 08.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 4146885, згідно умов якого Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2. договору (далі\~кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі\~плата) у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором (п.1.1. Договору). Відповідно до п.1.5.1. Договору Комісія за надання кредиту: 2\~000,00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 6\~000,00 грн., які нараховуються за ставкою 1.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2., 2.3. цього Договору. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п.2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до п.6.3. Договору приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладення цього Договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що вона ознайомлена погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору, що підтверджується копією Договору про споживчий кредит № 4146885 від 08.11.2021 року. Договір про надання споживчого кредиту укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до\~ЗУ «Про електронну комерцію»\~та підписано шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджено копією довідки про ідентифікацію ТОВ «Мілоан». ТОВ «Мілоан» виконало умови договору про надання споживчого кредиту та перерахувало шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача кошти в розмірі 20 000,00 грн., що підтверджується копією Квитанції Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Елаєнс» від 08.11.2021 року. 26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 26-77/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступає за плату своє право грошової вимоги до Боржників строк виконання зобов`язання за якою настав, або яке виникне у майбутньому, а ТОВ «Факторинг Партнерс», здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим Договором, приймає право грошової вимоги до Боржників, що належить ТОВ «Мілоан», і стає Новим Кредитором за договорами про споживчий кредит, раніше укладеними між ТОВ «Мілоан» і Боржниками (п. 2.1. Договору). Згідно п. 6.1.3. Договору перехід від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Факторинг Партнерс» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників для друку згідно Додатку № 4, після чого ТОВ «Факторинг Партнерс» стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників для друку підтверджує факт переходу від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Факторинг Партнерс» Прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, зокрема і до [PERSON] щодо заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту)\~15\~287,00 грн. та заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги\~37\~349,02 грн., що підтверджується копією витягу з реєстру боржників для друку до Договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 року. Сума заборгованості відповідача становить 52\~636,02 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту)\~15\~287,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги\~37\~349,02 грн. Позовні вимоги, в тому числі і право вимоги позивача, розмір заборгованості, підтверджуються копіями розрахунку заборгованості від ТОВ «Факторинг Партнерс» за Кредитним договором, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, станом на день формування позовної заяви та відомості про щоденні нарахування та погашення від ТОВ «Мілоан» по кредитному договору № 34146885, [PERSON] (а.с.12-15), договором факторингу № 26-07/2024 від 26 липня 2024 року, додатком № 1 до договору факторингу № 26-07/2024 від 26 липня 2024 року; додатком № 2 до договору факторингу № 26-07/2024 від 26 липня 2024 року; додатком № 3 до договору факторингу № 26-07/2024 від 26 липня 2024 року; додатком № 4 до договору факторингу № 26-07/2024 від 26 липня 2024 року; додатком № 5 до договору факторингу № 26-07/2024 від 26 липня 2024 року; додатком № 6 до договору факторингу № 26-07/2024 від 26 липня 2024 року; додатком № 7 до договору факторингу № 26-07/2024 від 26 липня 2024 року ; платіжною інструкцією від 26 липня 2024 року; актом приймання передачі Реєстру боржників від 26 липня 2024 року; договором про споживчий кредит № 4146885 від 08 листопада 2021 року; анкетою-заявкою на кредит № 4146885 від 06 листопада 2021 року; паспортом споживчого кредиту № 4146885; випискою бо банківському рахунку відповідача, згідно з яким 08 листопада 2021 року зараховано грошові кошти в сумі 20\~000,00 грн. Згідно\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 та ч.3\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.ст.526,\~530,\~610, ч.1 ст.612 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем було надано достатньо доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач не виконав своїх зобов`язань з повернення кредиту та відсотків за користування ним, тому позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» як нового кредитора є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, суд критично оцінює доводи відповідача, зазначені у відзиві, а саме вважає, що факт перерахування грошових коштів від Кредитодавця відповідачу в сумі 20\~000,00 грн., а також рух коштів по картковому рахунку відповідача належним чином підтверджені доказами, а саме випискою по картковому рахунку, надані АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.159-161), факт переходу права вимоги від первинного кредитора до позивача - ТОВ «Факторинг Партнерс» повністю підтверджується зазначеними вище доказами, копії яких, засвідчені кваліфікованим електронним підписом надані стороною позивача; розрахунок боргу, який включає тіло кредиту та відсотки за його користування відповідають вимогам кредитного договору № 4146885 від 08 листопада 2021 року, натомість відповідачем на спростування такого розрахунку чи його неправильності не надано ні доказів, ні свого розрахунку заборгованості, натомість посилання про те, що відсотки взагалі не підлягають стягненню є необґрунтованими і не підтвердженими жодними доказами. При цьому, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Таким чином, суд вважає, що зазначені відповідачем заперечення спростовуються сукупністю досліджених доказів, а тому не є підставою для відмови в стягненні нарахованих процентів Однак, що стосується вимог позивача в частині стягнення нарахованої комісії в розмірі 2 000,00 грн., суд зазначає наступне. Згідно з п.1.5.1 Договору про надання споживчого кредиту № 4146885 від 08.11.2021 року комісія за надання кредиту становить 2\~000,00 грн., що нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом включають витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (частина друга статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»). Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» передбачив право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування. Але законодавство визначає і низку пов`язаних із цим обмежень для банку. На виконання вимог, зокрема, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 8 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Отже, банк має надати споживачу за визначеною формою детальний розпис усіх складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів, включно з передбаченою у договорі комісією за обслуговування, за кожним платіжним періодом. Згідно з п.1.5.1 Договору про надання споживчого кредиту № 4146885 від 08.11.2021 року комісія за надання кредиту становить 2\~000,00 грн., що нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, за змістом загальних норм права об`єктом зобов`язання не можуть бути дії, які одна із сторін вчиняє на власну користь (аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (пункти 28, 29), у справі № 363/1834/17 (пункт 27). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України). Отже, суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку банку надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку останнього їх повернути і сплатити за користування ними проценти (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (пункт 28). Інакше кажучи, у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів (аналогічний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (пункт 31.25). Розрахунок для позичальника суми його чергового платежу, суми дострокового повернення заборгованості, а також інформування позичальника у вигляді SMS-повідомлень, довідок за телефоном, електронною поштою, через інтернет-сервіс банку або в іншій формі щодо суми платежу, щодо стану кредитної заборгованості, щодо надходження та зарахування коштів на рахунок для повернення заборгованості, щодо зарахування коштів платежу на рахунок для погашення заборгованості тощо, є діями, які банк вчиняє, насамперед, на власну користь. Надання за ціною встановленої у кредитному договорі комісії інших послуг за обслуговування, не пов`язаних із інформуванням позичальника, не передбачено. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за обслуговування, встановленому у договорі, який підписали сторони, оскільки такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Аналогічні висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (пункти 29-31). Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Враховуючи вищевикладене, умови кредитного договору, а саме п.1.5.1\~Договору про\~надання споживчого\~кредиту №\~4146885\~від 08.11.2021\~року у\~виді визначення\~комісії за\~надання кредиту\~в сумі\~2000\~грн.,\~що нараховується\~за ставкою\~10%\~від суми\~кредиту одноразово,\~єнікчемними, а отже вимоги щодо стягнення заборгованості за комісією в сумі 2 000,00 грн. задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, що заявлені позивачем в розмірі 16\~000,00 грн. суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч.4\~ст.137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до положень ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.2\~ст.141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем надано докази на підтвердження розміру витрат на професійну правову допомогу, а саме: копій договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 року, заявки про надання юридичної допомоги № 188 від 01.03.2025 року, витягу з акту № 7 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 року. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення витрат на професійну правову допомогу частково, так як позов задовольняється частково, а також за відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, стягненню підлягає сума 15 414,40 грн. Частиною 1\~ст.141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, які задоволено на 96,34%, з відповідача на користь позивача\~підлягає стягненню 2 333,55 грн., понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial