Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» звернулось до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 28.12.2018 року [PERSON] уклав з АТ «Кредобанк» Кредитний договір № 21760/2018. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору банк видав позичальнику кредит у розмірі 1249550,88 грн строком до 27.12.2024 року. В забезпечення виконання зобов`язання 28.12.2018 року між Банком та [PERSON] укладено договір Поруки, за умовами якого Поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання позичальником своїх зобов`язань. Відповідачі своїх зобов`язань не виконують, внаслідок чого станом на 30.05.2025 року заборгованість за кредитним договором становить352251,48 грн, з яких: -заборгованість за основним боргом 330161,30 грн; -сума заборгованості за відсотками 22090,18 грн. Ухвалою суду від 19.06.2025 року провадження по справі відкрито та призначено справу до судового розгляду. 22.08.2025 року від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі за наявними матеріалами. 22.10.2025 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач [PERSON] зазначає, що провадження у цивільній справі № 522/13485/25 за позовом АТ «Кредобанк» про стягнення заборгованості підлягає зупиненню відповідно до статей 251 та 253 ЦПК України. Підставою є наявність форс-мажорних обставин, а саме: військова агресія РФ та офіційно введений в Україні воєнний стан, через що відповідач з березня 2022 року вимушено перебуває за межами України (Німеччина). Це унеможливлює її участь у судових засіданнях та належне забезпечення права на захист, гарантованого Конституцією України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки про відкриття провадження та судові засідання вона не була повідомлена належним чином, дізнавшись про це лише через третіх осіб, і змогла отримати матеріали справи лише під час короткочасного приїзду в Україну у відпустці. Крім того, незважаючи на спроби відповідачки як поручителя добровільно врегулювати спір через звернення до банку із заявою про реструктуризацію/відтермінування платежів у зв`язку з форс-мажором, банк безпідставно відмовив, що блокує можливість мирного вирішення конфлікту та свідчить про порушення прав відповідно до ст. 617 ЦК України. Враховуючи необхідність залучення адвоката та через вищезазначені обставини, відповідач просить суд зупинити провадження у справі № 522/13485/25 до моменту її фактичного повернення в Україну або до моменту укладення договору з адвокатом для забезпечення належного правового захисту. У судове засідання призначене на 12.11.2025 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомленні належним чином. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 28.12.2018 року [PERSON] уклав з АТ «Кредобанк» Кредитний договір № 21760/2018. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору банк видав позичальнику кредит у розмірі 1249550,88 грн строком до 27.12.2024 року. Згідно п.3.3. Договору, на момент укладання цього договору, ставка на перший період становить 14,99%. Відповідно до п.3.4. Договору, перебіг першого періоду дії ставки починається з дати укладання договору та завершується 31.12.2020 року. Тривалість другого та всіх наступних періодів дії ставки дорівнює трьом календарним місяців. Базова ставка процентна ставка, що розраховується як середньоарифметичне значення щоденних процентних ставок URID 3M за три попередні календарні місяці, які передують даті перегляду ставки. Маржа числове значення, величина якого встановлюється відповідно до умов цього договору. У п.3.5 Договору визначено, що змінювана процентна ставка на другий та наступні періоди дії ставки визначається шляхом додавання базової ставки та 3,9% (маржі) В забезпечення виконання зобов`язання 28.12.2018 року між Банком та [PERSON] укладено договір Поруки, за умовами якого Поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання позичальником своїх зобов`язань. У постанові КЦС ВС від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18 зазначено, що виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачі відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. ВС підкреслив, що пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Згідно постанови КЦС ВС від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18, банківська виписка з особового рахунку клієнта банку може слугувати документом, який підтверджує проведення банком касових операцій, за умови зазначення в ній інформації про проведення банком таких операцій, сум і дат операцій та заповнення обов`язкових реквізитів. У п.2.5. Договору визначено, що для обліку виданих коштів банк відкриває позичковий рахунок [NUMBER] . Факт виконання АТ «КРЕДОБАНК» зобов`язання за кредитним договором підтверджується копією меморіального ордеру від 28.12.2018 року №73783806, за яким АТ «КРЕДОБАНК» перерахувало на рахунок [NUMBER] що відкритий [PERSON] грошову суму у розмірі 24380,88 гривень та копією меморіального ордеру від 28.12.2018 року №73784362, за яким АТ «КРЕДОБАНК» перерахувало на рахунок [NUMBER] що відкритий [PERSON] грошову суму у розмірі 1225170,00 гривень. Клопотання Відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі № 522/13485/25 задоволенню не підлягає, оскільки обставини, на які посилається Відповідач (вимушене перебування за межами України у зв`язку з військовою агресією, посилання на форс-мажорні обставини, неналежне повідомлення про процес та необхідність часу для залучення адвоката), не входять до вичерпного переліку підстав для обов`язкового чи факультативного зупинення провадження, визначених відповідно статтями 251 та 252 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України). Зокрема, стаття 251 ЦПК України містить виключний перелік підстав, за наявності яких суд зобов`язаний зупинити провадження. Крім того, відповідно до частини третьої статті 252 ЦПК України, суд не зупиняє провадження, якщо відсутня сторона веде справу через свого представника. Таким чином, необхідність залучення адвоката (представника) не є перешкодою, що зумовлює зупинення провадження, а є питанням реалізації права на правничу допомогу, яке не вимагає призупинення судового розгляду, якщо Відповідач, перебуваючи за кордоном, може вчиняти процесуальні дії через належним чином оформленого представника. Враховуючи імперативні та диспозитивні норми ЦПК України щодо зупинення провадження, обставини, викладені Відповідачем, не можуть бути визнані належними правовими підставами для задоволення заявленого клопотання. У відповідності дост.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1-2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Уст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України,за кредитнимдоговором банк або іншафінансова установа(кредитодавець)зобов`язуєтьсянадати грошовікошти (кредит)позичальникові урозмірах тана умовах,встановлених договором,а позичальникзобов`язуєтьсяповернути кредитта сплатитипроценти (ч.1ст. 1048 ЦК України). Ч.2ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістомст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ч.2 ст.1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п.3 ч.1ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки Судом встановлено, що відповідач своєчасно не повернув грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також статей509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. З розрахунку заборгованості за кредитним договором від 28.12.2018 року № №21760/2018 вбачається, що станом на 30.05.2025 року заборгованість становить 352251,48 гривень, та складається з: - тіло кредиту 330161,30 гривень; - відсотки 22090,18 гривень. Доказів зворотного суду не надано. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору. Згідно копії платіжної інструкції від 17 червня 2024 року, АТ «КРЕДОБАН» сплатило 5283,78 гривень в якості судового збору. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, вимога позивача про стягнення суми сплаченого судового збору підлягає задоволенню. На підставі зазначеного,

Outcome: approved