Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Позивач ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» звернувся до суду з позовом\~до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 02.02.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладений електронний договір № 4352540 про надання споживчого кредиту, згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 6\~000,00 грн. строком на 360 днів. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання передбачені кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачці кредит. Відповідачка передбачені кредитним договором зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість. 23.09.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» укладено договір факторингу № 23/09/2024 згідно умов якого усі права грошової вимоги за кредитним договором відступило ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ». В зв`язку з неналежним виконання умов договору відповідачки перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі 60 000,00 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь та понесені судові витрати. Ухвалою Зачепилівського районного суду Харківської області від 23.05.2025\~відкрито провадження\~у справі в порядку загального позовного провадження. В судове\~засідання представник позивача Дідух Є.О. не з`явився, згідно наданої заяви просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася\~належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Заяв про поважність неявки в судове засідання, відзиву на позовну заяву не надала. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи вимоги ч.1\~ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних в справі доказів, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 02.02.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»\~та [PERSON] укладений електронний договір про надання споживчого кредиту № 4352540, згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 6\~000,00 грн. Вказане підтверджується наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» випискою по картковому рахунку [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] за № [NUMBER] , згідно даних якої 02.02.2024 на вказаний картковий рахунок поступило зарахування переказу у сумі 6 000,00 грн.. Відповідачка прийняла на себе зобов`язання сплачувати проценти за користування кредитом, здійснювати повернення кредиту та відсотків щомісячними платежами згідно умов договору, що підтверджується вказаним вище кредитним договором споживчого кредиту з графіком платежів. Кредитодавець умови договору виконав, надавши відповідачу грошові кошти шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідно до Кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки за його користування протягом 360 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % (стандартна ставка) та 1,63 % (знижена ставка). Відповідачка ознайомлена з фінансовими умовами користування кредитом та нарахуванням відсотків, підписавши електронну копію кредитного договору одноразовим ідентифікатором, відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію». Згідно розрахунку заборгованості проведеного ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» станом на 22.09.2024, заборгованість [PERSON] складає 41 250,00 грн., з яких 6\~000,00 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 35 250,00 грн. - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1054 ЦК України). Згідно з ч. 1, 2 ст.1056-1ЦКУкраїни\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. В силу ст.ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України). 23.09.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» укладено договір факторингу № 23/09/2024, згідно умов якого усі права грошової вимоги за кредитним договором відступило до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ». Судом встановлено, що станом на дату укладання Договору факторингу від 23.09.2024 №23/09/2024, строк дії Договору № 4352540 від 02.02.2024 не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та відповідачкою [PERSON] , ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» у період з 24.09.2024 по 26.01.2025 (125 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 18 750,00 грн., а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідачки у сумі 54 000,00 грн. (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 32 250,00 грн., проценти нараховані ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» у сумі 18 750,00 грн.). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст.628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Надані позивачем вказані вище докази, вказують на те, що відповідачка погодилася на запропоновані їй кредитною установою умовами отримання споживчого кредиту та погодилася на сплату відсотків за користування кредитними коштами. Право позивача вимагати від відповідачки сплати відсотків за користування кредитом ґрунтується на нормах статей\~1048,\~1054,\~1056-1 ЦК України\~та умовах укладеного між сторонами по справі договору. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованості за кредитним договором № 4352540 від 02.02.2024 у розмірі 60\~000,00 грн. Вирішуючи питання судових витрат, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд приходить до висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн. не є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Визначаючи розмір витрат які підлягають стягненню, суд виходить з критеріїв наведених вище, а саме складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги (час витрачений на обґрунтування позиції сторони і надання консультацій для її погодження), обсягу наданих послуг та виконаних робіт (зміст та обсяг поданих суду документів, обсяг робіт наведених у відповідному акті), ціни позову, а також значення справи для кожної сторони. З урахуванням вищенаведених доводів та мотивів, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути 5 000,00 грн. витрат на правничу допомогу та суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422, 40 грн.

Outcome: approved