Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача Позивач звернулася до суду з цим позовом до відповідача, і в обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем [PERSON] вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.09.2012, від цього шлюбу [INFO] народився син [PERSON] . Після народження сина чоловік все частіше залишав її з дитиною, зникав на декілька днів, гуляв з друзями, вживав багато алкоголю, думав лише про своє особисте благополуччя. Поведінка [PERSON] , його звільнення з роботи та небажання працювати, відсутність коштів для утримання дитини призвели до того, що син страждав та не отримував а ні матеріального, а ні духовного розвитку. Згодом відповідач вигнав її з сином з квартири і надалі вони мешкали окремо, вона самостійно виховувала та утримувала дитину. [PERSON] ніяк не спілкувався з сином, не виявляв інтересу фінансово не забезпечував, а тому вона самостійно заробляла кошти на утримання дитини. З травня 2017 року вони з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть та мешкають окремо. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 26.07.2021 шлюб між нею та відповідачем розірваний. Після розірвання шлюбу [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків з виховання дитини, не спілкується з нею, не піклується про фізичний та духовний розвиток, не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Син не отримує від батька уваги та подарунків на день народження, останній не відвідував та не відвідує його. [PERSON] свідомо та добровільно підписав посвідчену нотаріусом заяву про згоду на позбавлення його батьківських прав. 19.08.2023 між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Чоловік прийняв її дитину з перших днів знайомства, між ними склалися чудові відносини, син називає його татом. [PERSON] піклується про дитину, матеріально забезпечує, замінив батька в усіх сферах життя. Оскільки відповідач свідомо тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] . ІІ. Позиції, пояснення, заяви (клопотання) учасників справи В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги та наполягала на їхньому задоволенні. Додала, що відповідач і зараз не працює, він є отримувачем пенсії, з якої стягуються аліменти в сумі 1700,00 грн, але більше ніякої допомоги та участі в житті дитини він не здійснює. 12 років вона самостійно вирішує всі питання щодо дитини. Наразі вона мешкає з батьками, сином та донькою від другого шлюбу, її чоловік перебуває на військовій службі, але повністю утримує її сина, весь вільний час присвячує сім`ї. В подальшому вона бажає, щоб чоловік усиновив [PERSON] , щоб у них всіх було одне прізвище та вони були справжньою родиною. Представник позивача адвокат Білий І.М. в судовому засіданні також підтримав заявлені позовні вимоги. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, надіслав суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, в якій визнав позовні вимоги, а також нотаріально посвідчену заяву про згоду з позбавленням батьківських прав. Представник третьої особи Служби у справах дітей Світловодської міської ради також до суду не прибув, в наданому клопотанні висловлене прохання розглянути справу за відсутності представника. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.02.2025 справу передано на розгляд Шевченківського районного суду міста Дніпра за підсудністю. Ухвалою суду від 15.05.2025 у справі відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання, відповідачеві запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, а третій особі пояснення (заперечення) щодо позову. 22.07.2025 ухвалою суду закрите підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні 17.09.2025. Розгляд справи відкладався на 03.11.2025 через неотримання висновку органу опіки та піклування та необхідність з`ясування думки дитини щодо суті спору. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Дитина [PERSON] народився [INFO] в м. Димитрові (наразі м. Мирноград) Донецької області від батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 26.07.2021, яке набуло законної сили 27.08.2021, шлюб між сторонами розірваний, позивачеві після розірвання шлюбу залишене прізвище « [PERSON] » (а.с.27). 19.08.2023 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, внаслідок чого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.25). 04.12.2024 [PERSON] складено заяву, посвідчену приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Остаховою Н.П., в якій він просить суд позбавити його батьківських прав відносно сина [PERSON] , вихованням якого він не займається, та розглянути цивільну справу розглянути за його відсутності (а.с.16,56). Згідно з довідкою ФОП [PERSON] від 06.01.2025 дитина [PERSON] має декларацію з лікарем-педіатром [PERSON] та всі звернення стосовно стану здоров`я дитини надходять виключно від матері [PERSON] , відомості щодо звернень батька відносно дитини відсутні (а.с.17). Дитина [PERSON] є учнем 5-Б класу Комунального закладу «Великоандрусівський ліцей Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області», батько дитини [PERSON] контакту зі школою не підтримує, успішністю сина не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує, на виклики до школи приходить тітьки мати (а.с.22). Позивач [PERSON] та дитина [PERSON] є внутрішньо переміщеними з м. Мирнограда Донецької області особами, 20.09.2024 взяті до обліку органом соціального захисту населення та наразі їхнім фактичним місцем проживання/перебування є [ADDRESS] (а.с.23,24). Відомості про працевлаштування відповідача [PERSON] , стан його здоров`я тощо відсутні. Висновком виконавчого комітету Світловодської міської ради в особі Органу опіки та піклування, затвердженим рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області №1100 від 24.10.2025 встановлено неможливість з`ясування ставлення батька до виконання своїх батьківських обов`язків та вирішене покластися на розсуд суду (а.с.74-77). Станом на час розгляду справи дитина [PERSON] перебуває у віці повних 12 років. На запитання суду в присутності уповноваженого представника служби у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради Івчик В.А. дитиною суду пояснене, що він мешкає з матір`ю, бабою, дідом та молодшою сестрою, рідний батько [PERSON] в його житті відсутній, спілкування з ним не підтримує, не цікавиться його життям. Востаннє вони бачилися ще в м. Мирнограді, батько не телефонує, не пише. В нього є вітчим, з яким склалися добрі та теплі стосунки, він опікується ним, наразі вітчим є військовослужбовцем. Він розуміє суть позбавлення батьківських прав та бажає, щоб його біологічний батько був позбавленим батьківських прав щодо нього. V. Оцінка суду Вислухавши позивача, з`ясувавши думку дитини та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини першої статті 18 та частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 N789-XII та набула чинності для України 27.09.1991, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ці положення міжнародного законодавства знайшли своє визначення у законодавстві національному, і відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У випадку виникнення підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема, у разі ухилення від своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому наведені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З наданих доказів встановлено, що відповідач систематично протягом тривалого часу ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання сина. Доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання батьківських обов`язків суду не надавалося. Не зважаючи на сплату відповідачем аліментів, що підтверджене суду позивачем, суд констатує, що батьківські обов`язки в обсязі, на який має право та якого вочевидь потребує дитина, [PERSON] не здійснює, що й підтверджене ним в нотаріально посвідченій заяві. Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктами 16 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.03.2007\~№3\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про усиновлення\~і про\~позбавлення та\~поновлення батьківських\~прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Діючи виключно в інтересах дітей з метою захисту їхніх прав, суд, визнаючи, що законодавство України і усталена практика Європейського Суду з прав людини визначає позбавлення батьківських прав крайньою мірою при вирішенні подібних справ, не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у цій справі. Враховуючи всі обставини справи, з метою захисту інтересів неповнолітнього [PERSON] суд вважає за необхідне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно сина. При цьому суд враховує, що відповідач є чоловіком працездатного віку, підтверджені належним чином відомості про наявність у нього проблем зі здоров`ям відсутні, отже, обставин, які б об`єктивно могли перешкоджати йому опікуватися сином, не встановлено. Його ухилення від виконання батьківських обов`язків триває значний період часу, під час якого і дотепер дитина не відчувала його піклування, любові та турботи, не отримувала від нього жодного виду допомоги, ніж мінімальний визначений законом розмір аліментів. Вказане свідчить, що [PERSON] не має інтересу зберегти та реалізувати свої батьківські права, продовжує свідомо уникати виконання батьківських обов`язків, що зміцнює переконання суду про необхідність задоволення позовних вимог та позбавлення його батьківських прав. Питання про стягнення з відповідача аліментів судом не вирішується, оскільки позивачем підтверджене в судовому засіданні одержання нею аліментів від відповідача. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~ з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved