Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

26.08.2025 року через систему «Електронний суд» позивач Акціонерне товариство «Таскомбанк» (АТ «Таскомбанк») звернулось до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за заявою-договором №002/12914158-СК_SB від 03.12.2021 року в розмірі 83829,85 грн., а також судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.12.2021 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було підписано заяву-договір на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування. Вказану заяву слід розуміти як Кредитний договір № №002/12914158-СК_SB від 03.12.2021 року. [PERSON] з 03.12.2021 року є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] , який відкритий до зазначеної Заяви-договору. Позичальнику [PERSON] було встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 200 000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 50000,00 грн, з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом\~43,96 %, строком кредитування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Зазначеним кредитним договором між сторонами було узгоджено всі істотні умови. Банк зі свого боку виконав умови договору та надав [PERSON] кредитні кошти у вигляді встановленого на карту кредитного ліміту. [PERSON] користувався кредитними коштами проте взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 19.05.2025 року виникла заборгованість у сумі 83829,85 грн, з яких: 51519,22 грн- заборгованість по тілу кредиту (у т.ч. прострочена); 32310,63 грн - заборгованість за процентами (у т.ч. прострочена). 11.06.2025 року позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення-вимогу про наявність заборгованості та необхідністю її погашення у стислі терміни, проти дана вимога відповідачем не виконана. Посилаючись на викладене, АТ " ТАСКОМБАНК " просить суд стягнути [PERSON] зазначену суму заборгованості за кредитним договором №002/12914158-СК_SB від 03.12.2021 року. Ухвалою суду від 29.08.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача АТ «Таскомбанк» в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника, проти винесення судом заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подавав, про причини неявки суд не повідомив, хоча у відповідності до п.4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Суд вважає, що відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення, оскільки проти заочного розгляду справи не заперечує позивач. У зв`язку з неявкою учасників справи відповідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 03.12.2021 року між АТ "ТАСКОМБАНК" і [PERSON] було підписано Заяву договір на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування. Відповідно до п. 3 Заяви\~договору [PERSON] акцептував Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщеного на сайті Банку за адресою https://tascombank.ua) і беззастережно приєднався до умов останнього. Позичальник згоден, що дана Заява\~договір, а також тарифи банку є невід`ємними частинами Договору. [PERSON] підтвердив, що ознайомлений з умовами Договору, Тарифами, Правилами користування електронним платіжним засобом, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно з вимогами діючого законодавства) та отримав їх примірники у Мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (п. 4 Заяви\~договору). Згідно п. 12 Заяви\~договору, [PERSON] підтвердив, що розуміє встановлену схему погашення кредитного ліміту, що передбачає обов`язковий щомісячний платіж, який складається з частки (5%) від суми поточної заборгованості станом на останній робочий день місяця (у разі наявності заборгованості до суми ОМП включаються/додаються: суми несанкціонованого овердрафту, процентів за користування несанкціонованим овердрафтом, суми прострочених заборгованостей минулих періодів), з урахуванням змін передбачених Тарифами Банку. Відповідно до п. 14 Заяви позичальника повідомлено про: орієнтовану реальну річну ставку за кредитом - 43,96% (визначається відповідно до законодавства та складає кількість процентів та зазначається як у паспорті споживчого кредиту); про орієнтовану загальну вартість кредиту, що становить 600,57 грн (розрахунок орієнтований та здійснений виходячи з строку кредитування 12 місяців та мінімальної суми 500 грн) та 240 226,94 грн (розрахунок здійснений виходячи з строку кредитування 12 місяців та максимальної суми 200 000,00 грн.). Підписанням заяви відповідач визнав, що під час укладення договорів і додаткових угод до них Банк допускає і Клієнт погоджується з використанням факсимільного відтворення печатки Банку та підпису особи, яка уповноважується на підписання договору та додаткових угод до них від імені Банку, які зроблені за допомогою засобів копіювання (п. 21 Заяви\~договору). Відповідно до п. 29 Заяви-договору для створення електронного підпису відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем (зазначеним у змісті Заяви-анкети). Відповідач підтвердив, що створений електронний підпис є аналогом його власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Відповідно до довідки №20124/47.7 від 22.05.2025 року директора Департаменту супроводження банківських операцій АТ «Таскомбанк» [PERSON] з 03.122021 року є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] , який відкритий відповідно до Заяви-анкети на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування з номером Кредитного договору №002/12914158-СК_SB від 03.12.2021 року, № картки [NUMBER] , відкритого в АТ "ТАСКОМБАНК". Згідно з наданим розрахунком, станом на 19.05.2025 року за [PERSON] обліковується заборгованість за кредитним договором у розмірі 83829,85 грн, з яких: 51519,22 грн- заборгованість по тілу кредиту (у т.ч. прострочена); 32310,63 грн - заборгованість за процентами (у т.ч. прострочена). З виписки по особовому рахунку [PERSON] , рахунок № [NUMBER] , вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, здійснював періодичні часткові погашення заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.12, ч.1 ст.13 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.2 ст.77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст.81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно\~ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Статтею 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ч. 2\~ст. 638 ЦК України\~договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частинами 1, 2\~ст. 639 ЦК України\~встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 1\~ст. 205 ЦК України\~визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст. 207 ЦК України, правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно зі ст.12 Закону України "Про електронну комерцію"\~(далі\~Закону) такі електронні правочини, а також електронні правочини, щодо яких сторони домовилися про підписання, мають бути підписані за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. В порядку визначеному ч. 2\~ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Положеннями\~ст. 1055 ЦК України\~визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1\~ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"). Відповідно до ч. 2\~ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"\~первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У Заяві-договорі позичальника від 03.12.2021 було вказано, що [PERSON] повідомлено про орієнтовну реальну річну проценту ставку за кредитом 43,96 %. При цьому вказано, що вона визначається відповідно до законодавства та складає кількість процентів та зазначається як у паспорті споживчого кредиту (п. 14 Заяви\~договору). Як убачається з вказаного вище розрахунку заборгованості відповідача за кредитом, позивачем при здійсненні розрахунку була використана ставка 37 %. Отже, враховуючи викладене, слід констатувати, що між сторонами не було узгоджено розмір процентів за користування кредитними коштами, а саме 37 %, які були використані при здійсненні розрахунку заборгованості, оскільки підписана відповідачем Заява\~анкета від 03.12.2021 не містить визначення саме такого розміру процентів. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість по процентам за користування кредитом. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Умови та правила обслуговування Клієнтів за продуктами "izibank" як невід`ємні частини кредитного договору. Додатком № 10 до Умови та правила обслуговування Клієнтів за продуктами "izibank", визначені, в тому числі особливості оформлення та обслуговування продукту "Кратка izibank ". При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та правила обслуговування Клієнтів за продуктами "izibank" розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву\~договір, а також те, що вказані документи, у т.ч. паспорт споживчого кредиту, на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "ТАСКОМБАНК"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. В даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України\~за змістом якої\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Публічна пропозиція АТ "ТАСКОМБАНК" на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.tasсombank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ "ТАСКОМБАНК" в період\~з часу виникнення спірних правовідносин (03.12.2021 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (26.08.2025 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у Заяві\~договорі домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, надані банком копія паспорту споживчого кредиту та Витяг з Умов та правил обслуговування Клієнтів не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Витяг з Умов та правил обслуговування Клієнтів, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 03.12.2021 року шляхом підписання Заяви\~договору. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору та відповідальність за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відповідно до частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою\~статті 1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою\~споживачем банківських послуг. Конституційний Суд України в рішенні у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули\~Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань"\~від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ "ТАСКОМБАНК" дотримався вимог, передбачених\~статтею 9 Закону України "Про споживче кредитування"\~щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у цивільній справі № 342/180/17-ц, провадження № 14-131цс19. Оскільки у договорі між АТ "ТАСКОМБАНК" та відповідачем не визначений розмір процентної ставки за користування кредитними коштами право на отримання таких процентів може виникати лише за правилами\~ст. 1048 ЦК України. Проте таких позовних вимог позивач не заявляв та відповідного розрахунку не надавав. Враховуючи вищенаведене суд приходить до переконання, що вимоги позивача про сплату заборгованості по процентам за користування кредитом на вимогах Закону не ґрунтуються та їм не відповідають, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Однак, враховуючи що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530\~ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд\~шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, суд убачає наявність правових підстав для стягнення з відповідача сум непогашеної заборгованості за тілом кредиту (у т.ч.\~простроченим) у розмірі 51519,22 грн, тобто у межах заявлених позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. За частиною першою ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №2162663652 від 12.08.2025 року, під час звернення до суду з позовом АТ «Таскомбанк» сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн., таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача, судовий збір, пропорційно до суми задоволених позовних вимог, у сумі 1488,73 грн.=(51519,22 х 2422,40/83829,85). Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial