Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

21.08.2025 року до суду надійшла вищевказана позовна заява представника позивачки [PERSON] - адвоката Стецькової-Бондар Л.Ф. від 01.08.2025 року, в якій вони просять: визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності за набувальною давністю на 63/100 частки житлового будинку (літ.А-1), загальною площею - 77,1 кв.м, житловою площею - 29,3 кв.м., допоміжною площею - 23,0 кв.м., літніх неопалювальних приміщень - 24,8 кв.м, прибудови (а), прибудови (а1), ганок (а2), прибудова (а3). хлів (Б), хлів (В), погріб (Д), хлів (Г), погріб (г), хлів (Є), огорожі - 1, ворота - 2, розташованих за адресою [ADDRESS] ; припинити право спільної часткової власності на будинок який розташований за адресою [ADDRESS] ; судові витрати по справі залишити за позивачкою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка та її представник посилаються на те, що позивачка [PERSON] являється власником 37/100 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку посвідченого 20.09.1984 року державним нотаріусом Летичівської державної нотаріальної контори Михальчуком М.М. Згідно договору [PERSON] придбала у [PERSON] 37/100 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею - 77,1 кв.м, житловою площею - 29,3 кв.м., допоміжною площею - 23,0 кв.м., літніх неопалювальних приміщень - 24,8 кв.м, прибудови (а), прибудови (а1), ганок (а2), прибудова (а3). хлів (Б), хлів (В), погріб (Д), хлів (Г), погріб (г), хлів (Є), огорожі - 1, ворота - 2. Співвласниками решти частини житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] , а саме 63/100 частки у праві спільної часткової власності на вказане майно являвся продавець [PERSON] . Однак, за вказану частку, а саме 63/100 майна позивачка сплатила [PERSON] кошти, а він передав їй дане майно у власність та вони в подальшому мали намір оформити договір купівлі-продажу майна. [PERSON] помер у 2015 році і вона з ним не встигла посвідчити відчуження його частки майна у нотаріуса. Починаючи з моменту купівлі-продажу житлового будинку, а саме з 1984 року позивачка фактично користувалась і добросовісно, безперервно відкрито по даний час володіє спірним майном, тобто житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , більше 40 (сорока) років, вона проводила ремонтні роботи у будинку, сплачувала комунальні послуги та продовжує підтримувати його і по даний час. Оскільки [PERSON] відчужив позивачці весь житловий будинок, тому і заперечень з його боку за життя з приводу володіння нею усім майном не виникало. На даний час позивачка має намір розпорядитись даним майном, як повноправний власник та відкрити рахунок на весь будинок в цілому. Визнання за позивачкою права власності за набувальною давністю на спірну 63/100 частину призведе до наслідку, що вона стане власником цілого будинку з припиненням права спільної часткової власності на нього. Вартість майна на час розгляду справи в суді, відповідно до висновку про вартість майна №160424 від 16.04.2024 року виданого ТОВ «Х.О.» становить 120520 грн., що і є ціною даного позову. Враховуючи, що позивачка [PERSON] добросовісно заволоділа чужим майном і понад 40 років продовжує відкрито, безперервно користуватися ним, інших власників даного майна немає, просить суд визнати право власності за набувальною давністю на 63/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою [ADDRESS] . 25.08.2025 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області дану позовну заяву прийнято до провадження з проведенням її розгляду за правилами загального позовного провадження, з викликом учасників справи. 28.10.2025 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, з викликати учасників справи. У судове засідання учасники процесу надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності у підготовчому судовому засіданні без застосування звукозапису. Представник позивачки - адвокат Стецькова-Бондар Л.Ф. у поданій до суду 10.11.2025 року письмовій заяві від 10.11.2025 року позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Коберник О.В. у поданій до суду письмовій заяві №4154 від 16.10.2025 року, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Справу розглянуто в порядку ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Суд, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ст.15 ЦК України, передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що паспортом громадянина України серії [NUMBER] виданого Летичівським РВ УМВС України в Хмельницькій області 22.03.2002 року підтверджується особа позивачки - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою [ADDRESS] , виготовлений на замовлення [PERSON] . Відповідно до повідомлення Хмельницького БТІ № 744971від 04.03.2024 року встановлено, що за [PERSON] , 26.06.1984 року було зареєстровано 63/100 частки житлового будинку за адресою [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право особистої власності виданого згідно рішення Летичівського райвиконкому №56 від 17.05.1984 року, реєстраційний номер БТІ-1852, книга-8; за [PERSON] , 10.11.1984 року було зареєстровано 37/100 частки житлового будинку за адресою [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.1984 року, реєстраційний номер БТІ-1852, книга-8, дані дійсні станом на 31.12.2012 року. Відповідно до договору купівлі-продажу від 20.09.1984 року посвідченого 20.09.1984 року державним нотаріусом Летичівської державної нотаріальної контори Михальчуком М.М. за №887 встановлено, що [PERSON] продав, а [PERSON] , купила 37/100 цегляного житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] (сім) на земельній ділянці присадибних землях колгоспу ім.Щорса. На даній земельній ділянці розміщенні: цегляний жилий будинок розміром, житловою площі - 29,3 кв.м, А-1, цегляний сарай літера «Б», цегляний сарай літера «В», кам`яний погріб літера «Д», дерев`яна огорожа. Цей цегляний будинок з надвірними пристройками належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданий Летичівською селищною радою народних депутатів 26.06.1984 року, зареєстрований в Хмельницькому обласному бюро технічної інвентаризації 26.06.1984 року під реєстраційним номером 1852. Покупцю [PERSON] відчужується: кімната площею 15 кв.м, кухня площею 10,9 кв.м, пристройка літера «а», ганок, 1/2, огорожа, що складає 37/100 ідеальну долю, житловою площею 15 кв.м. Відповідно до довідки Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №3062 від 29.08.2023 року, житловий будинок за адресою [ADDRESS] , побудовано до 1992 року та відповідно до технічної документації відсутні будь-які перепланування та самочинне будівництво,на даний час він придатний для проживання. Відповідно до висновку про вартість майна №160424 від 16.04.2024 року, житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами: прибудова літера «а», прибудова літ. «а1», ганок літера «а2», прибудова літера «а3», хлів літера «Б», хлів літера «В», погріб літера «Д», хлів літера «Г», погріб літера «г», хлів літера «Є», огорожі літера «1», загальною площею 77,1 м2, що розташоване за адресою [ADDRESS] , ринкова вартість вищевказаного об`єкту без ПДВ становить 120520 грн. Оцінка проведена станом на 16.04.2024 року. Відповідно до домової книги для прописки громадян, що проживають у будинку [ADDRESS] , [PERSON] зареєстрована та проживає в будинку з 12.06.1987 року. Відповідно до актового запису про смерть №11 від 18.01.1990 року, [PERSON] , яка з 1914 року постійно проживала за адресою [ADDRESS] , померла [INFO] . Відповідно до актового запису про смерть №33 від 09.04.1981 року, [PERSON] , який з 1962 року постійно проживав за адресою [ADDRESS] , помер [INFO] . Згідно відповіді державного нотаріуса Летичівської державної нотаріальної контори, Босманової С.Ц. № 452/01-16 від 23.10.2025 року та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру: №82994777 від 23.10.2025 року та №82994820 від 23.10.2025 року встановлено, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкові справи не заводились. Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3 ст.344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2 ст.344 ЦК України) (п.9 Постанови). Велика Палата Верховного Суду наголошує, що набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності усіх вказаних умов у сукупності. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент заволодіння ним не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Водночас він повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Враховуючи положення ст.ст.335, 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (ст.214 ЦПК України). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст.15, 16 ЦК України, а також ч.4 ст.344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п.13 Постанови). Виходячи зі змісту ч.1 ст.344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п.5 ч.1 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п.14 Постанови). Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що житловий будинок за адресою [ADDRESS] , набутий позивачкою [PERSON] правомірно, тобто вона добросовісно заволоділа майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним більше десяти років, а іншим шляхом визнати за нею право власності неможливо, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved