Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду закарпатської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» про стягнення на свою користь заборгованості у загальному розмірі 681 607,96 гривень, з яких сума основної заборгованості - 644 365,51 грн; інфляційні втрати - 21 068,08 грн; 3 % річних у розмірі 16 174,37 грн, а також трьох процентів річних на суму основної заборгованості з оплати електричної енергії за «зеленим» тарифом, починаючи з 18.06.2024 до повної сплати ТОВ «Закарпаттяенергозбут» заборгованості за формулою: СОБ / КДР * 0,03 * КДП, де: СОБ сума основної заборгованості; КДР кількість днів у році стосовно періоду, за який нараховуються проценти; КДП кількість днів прострочки. Позовна заява мотивована тим, що між сторонами укладені договори про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим тарифом» за № 240011859 від 21.05.2019, № 250130066 від 30.12.2020; № 250130975 від 06.09.2021, № 250130981 від 10.01.2022, згідно з умовами яких, споживач зобов`язався продавати постачальнику універсальних послуг електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, а постачальник універсальних послуг зобов`язався купувати у споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, в строки, передбачені цими Договорами. Відповідач, як постачальник універсальних послуг, не вчиняє дії щодо вчасної оплати придбаної у позивача електричної енергії. За спірні періоди [PERSON] відпустив на користь відповідача електричну енергію на загальну суму 1 593 804,92 грн, у той час як відповідач здійснив оплату придбаної у позивача електричної енергії тільки у розмірі 949 439,41 грн, та із суттєвим простроченням. Таким чином, станом на 18.06.2024, у відповідача наявна заборгованість перед позивачем з оплати придбаної електричної енергії у розмірі 644 365,51 гривень. 22 липня 2024 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій він повідомляє про те, що відповідач частково погасив заборгованість з оплати придбаної електричної енергії за спірні періоди, а також про те, що сторони підписали акти-коригування купівлі-продажу електроенергії за періоди червня-вересня 2022 року, а також акти купівлі-продажу електроенергії за червень 2024 року, у зв`язку з чим позивач здійснив перерахунок сум заборгованості, трьох процентів річних та інфляційних втрат, станом на 22.07.2024. З урахуванням вищевказаних обставин позивач просить у цій заяві стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 611 607,20 грн, у тому чиcлі суму основної заборгованості 561 249,05 грн, інфляційні втрати 32 485,79 грн, 3 % річних у розмірі 17 872,36 грн, а також повернути позивачу сплачений у більшому розмірі судовий збір у сумі 700,01 гривень. 29 липня 2024 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зокрема, покликається на те, що ТОВ «Закарпаттяенергозбут» розрахувалося з позивачем у повному обсязі за придбану ними електричну енергію за «зеленим тарифом» у 2022 році. Разом з цим, станом на 23.07.2024, залишаються невиплаченими позивачу заборгованість у розмірі 155 354,5 грн за договором № 240011859 від 21.05.2019, у розмірі 109 285,85 за договором № 250130066 від 30.12.2020, у розмірі 147 130,13 грн за договором № 250130975 від 06.09.2021, а також у розмірі 149 149 478,57 за договором № 250130981 від 10.01.2022. Звертає увагу на те, що позивач здійснив помилку у донарахованих сумах інфляційних втрат та 3 % річних, визначивши граничний термін здійснення відповідачем оплати у періодах 2024 року 15-им числом місяця після закінчення розрахункового періоду, а також взявши до розрахунку день повної оплати заборгованості або день часткового погашення боргу, у той час як при здійсненні такого розрахунку, день фактичної сплати суми заборгованості та день часткового погашення заборгованості не включається у період часу, за який здійснюється нарахування 3 % річних та інфляційних втрат. Несвоєчасне внесення ТОВ «Закарпаттяенергозбут» платежів за договором обумовлено об`єктивно існуючими та такими, що не залежали від відповідача обставинами, зокрема, наявністю невиконаних зобов`язань перед відповідачем від ДП «Гарантований покупець», НЕК «Укренерго», а також споживачів електричної енергії. Представник відповідача, покликаючись на диспозитивний та процесуальний характер приписів ч. 10 ст. 265 ЦПК України, а також з врахуванням скрутного становища відповідача, просить відмовити позивачу у задоволенні клопотання позивача про встановлення нарахування трьох відсотків річних до моменту виконання рішення. П`ятого серпня 2024 року представник позивача подав відповідь на відзив, у якій звертає увагу на те, що порядок та строки оплати електричної енергії визначені та узгоджені сторонами в договорі. Саме вказаний строк слід брати до уваги при визначенні дати виникнення у відповідача прострочення з оплати придбаної у позивача електричної енергії (стосовно періодів 2023 та 2024 років). Позивач нарахував інфляційні втрати у повній відповідності до формули, наведеної Верховним Судом у своїх постановах, та яка узгоджується як усталена судова практика, та використовується всіма бухгалтерськими програмами розрахунку інфляційних. Звертає увагу на те, що відповідач власного контр-розрахунку інфляційних не надав. Недоречним є покликання відповідача в аспекті заперечень проти стягнення заборгованості на його правовідносини з власним контрагентом НЕК «Укренерго» по договору про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, оскільки такі покликання не враховують імперативні приписи статті 617 ЦК України. З цих же підстав, не заслуговують на увагу заперечення відповідача про наявність заборгованості споживачів за поставлену електричну енергію, наявність великої кількості встановлених у Закарпатській області установок приватних домогосподарств (сонячних станцій) та наявність заборгованості ДП «Гарантований покупець» перед відповідачем. Можливе недодержання своїх обов`язків контрагентами відповідача, як власне і відсутність у відповідача, як боржника, необхідних коштів для розрахунків з позивачем, не є правовою підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення своїх договірних зобов`язань у вигляді прострочення оплати за придбану від позивача електричну енергію, а тим паче не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку сплатити суму основної заборгованості. Жодних належних доказів ні щодо фактичного стану розрахунків відповідача з НЕК «Укренерго», ні щодо заборгованості споживачів перед ТОВ «Закарпаттяенергозбут», відповідач не надав. Покликання відповідача на те, що невиконання його зобов`язання з оплати придбаної у позивача електричної енергії зумовлено військовою агресією та введенням воєнного стану є необґрунтованими та недоречними, позаяк, у період з 26.04.2022 по 01.02.2023 діяла постанова НКРЕКП від 26.04.2022 № 396, яка встановила спеціальний порядок оплати відповідачем придбаної у період воєнного стану електричної енергії, ввівши таке поняття як «мінімальний гарантований розмір оплати придбаної у побутового споживача електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства з енергії сонячного випромінювання». Наведена у вказаній постанові формула, за якою відповідач розраховував мінімальний розмір оплати придбаної у позивача електричної енергії, безпосередньо включала показник загальної суми коштів, яка сплачена споживачами відповідачу за електричну енергію у звітному періоді. Відповідна формула включала й спеціальну ціну електричної енергії (1,68 гривні за 1 кВт-год). Така ціна є у три рази меншою за встановлений позивачу за договорами купівлі-продажу електричної енергії «зелений» тариф. Тобто, безпосередньо регулятором Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у критичний момент, пов`язаний зі збройною агресією, було надано відповідачу пільговий порядок розрахунків за придбану електричну енергію. 16 серпня 2024 року представник відповідача подав письмові заперечення, у яких поміж іншого зауважує, що у заяві про зменшення позовних вимог позивач не враховує, що відповідачем було здійснено ряд оплат у липні. Позивач помилково стверджує, що строк оплати за договорами не змінювався, так як вважає, що оскільки відсутні додаткові угоди до вищевказаного Договору, то зміни в такий не вносяться. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що укладений з позивачем, є типовим, публічним та договором приєднання. У договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, який є додатком до основного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, зміни вносяться у такій самій формі, що і в основний договір шляхом опублікування таких змін на сайті постачальника. 13 вересня 2024 року позивач подав заяву, в якій просить закрити провадження в частині вимог про стягнення на користь позивача суми основної заборгованості в розмірі 79 088,14 грн у зв`язку з відсутністю предмета спору через добровільне задоволення частини позовних вимог після відкриття провадження у справі. 13 листопада 2024 року від представника позивача надійшла заява, в якій він повідомляє про відмову від частини позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 255 721, 73 грн, а також просить закрити провадження у справі у частині стягнення на користь позивача вищевказаної суми заборгованості через добровільне задоволення частини позовних вимог після відкриття провадження у справі. 28 жовтня 2025 року представник позивача подав заяву про відмову від частини позовних вимог про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 226 439,18 грн та закриття провадження у справі у цій частині. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак, подав заяву, в якій просить розглянути справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та заявах по суті справи. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за наявними в ній матеріалами, у якій просить у задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. 30 грудня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» (постачальник) та [PERSON] (споживач) уклали між собою договір за № 250130066 про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством за адресою: [ADDRESS] . Предметом договору є продаж споживачем постачальнику універсальних послуг електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, а постачальник універсальних послуг бере на себе зобов`язання купувати у споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищу місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, у строки, передбачені цим Договором. Згідно з розділом 4 договору («Умови та порядок оплати», розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється постачальником до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. Постачальник повинен перераховувати кошти для оплати проданої споживачем електричної енергії на поточний рахунок споживача. На дату введення в експлуатацію генеруючої установки «зелений» тариф за цим Договором становить 5,365 грн/кВт (без ПДВ) - постанова НКРЕКП № 1789 від 30.09.2020. У разі зміни «зеленого» тарифу розрахунки за придбаний постачальником обсяг відпущеної приватним домогосподарством електричної енергії у мережу, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, здійснюють відповідно до встановленого НКРЕКП «зеленого» тарифу. Зміни «зеленого» тарифу не потребують внесення відповідних змін до Договору. Постачальник щомісяця, наступного за розрахунковим, надає споживачу два примірники актів приймання-передавання товару (електричної енергії), один примірник якого споживач зобов`язаний протягом 5 робочих днів з дня отримання підписати та повернути постачальнику. У разі несплати обсягу придбаної електричної енергії до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, постачальник зобов`язаний сплатити споживачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла в період, за який сплаується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Покази засобу вимірювальної техніки фіксуються в Акті прийому-передачі товару (електричної енергії) (додаток 2 до Договорів), який складається в двох примірниках та підписується Споживачем і Постачальником універсальних послуг. За необхідності до акта додається роздруківка з пам`яті засобу вимірювальної техніки про обсяги та напрямки перетоків електричної енергії за відповідний розрахунковий період. Постачальник універсальних послуг несе відповідальність за прострочення оплати за придбану електричну енергію, порушення прав Споживача (п. 5.1. Договорів). Аналогічного змісту договори укладено між позивачем та відповідачем 21.05.2019 щодо домогосподарства за адресою: [ADDRESS] за тарифом 5,5021 грн/кВт год за № 240011859, 06.09.2021 щодо домогосподарства за адресою: [ADDRESS] за тарифом 5,3491 грн/кВт год за № 250130975, а також 10.01.2022 щодо домогосподарства за адресою: [ADDRESS] за тарифом 5,005 грн/кВт год за № 250130981. Вказані договори підписані сторонами та скріплені печаткою ТОВ «Закарпаттяенергозбут». До позовної заяви позивачем долучено копії актів купівлі-продажу за червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2022 року, за квітень, травень, червень, липень, серпень 2023 року, лютий, березень, квітень, травень 2024 року, копії актів коригування за квітень-серпень 2023 року, копії документів про оплату за період червень-листопад 2022 року, копії банківських виписок про оплату за період квітень-серпень 2023 року, копії банківських виписок про оплату за період лютий-березень 2024 року. У актах купівлі-продажу зазначені номер договору, обсяг електроенергії, кВт.г, вартість електроенергії, сума утриманого податку та військового збору, сума до сплати, а також мінімальний гарантований розмір оплати. Акти підписані позивачем та представником постачальника. В актах купівлі-продажу електроенергії з урахуванням актів корегування між ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та [PERSON] визначено обсяг та вартість електроенергії, виробленої з альтернативних джерел енергії генеруючими електроустановками приватного домогосподарства, що перевищує місячне споживання електричної енергії та підлягає оплаті за «зеленим» тарифом. Загальна вартість відпущеної позивачем електричної енергії за період червня-листопада 2022, квітня-серпня 2023 та лютого-червня 2024 становить 1 732 142,75 гривень. Акти підписані сторонами без заперечень та зауважень. У розрахунку, долученому позивачем до позовної заяви, зазначені щомісячні періоди заборгованості за кожним з укладених договорів, визначені сума та строк оплати придбаної електроенергії, дата оплати та її розмір, розмір заборгованості за кожним з договорів, розрахунок інфляційних втрат, кількість днів прострочення та розрахунок 3 % річних у гривнях. Згідно з поданим позивачем розрахунком заявлених до стягнення сум, станом на 22.07.2024 загальна заборгованість складає 611 607,20 грн, з якої 561 249,05 сума основної заборгованості за договором, 32 485,79 грн інфляційні втрати, 17 872,36 грн 3 проценти ріних. Відповідно до поданих представником позивача заяв, які надійшли до суду 13.09.2024, 13.11.2024 та 28.10.2025, заявлена сума основної заборгованості у розмірі 561 249,05 грн повністю погашенна відповідачем після пред`явлення позову, у зв`язку чим позивач заявив відмову від позову у цій частині. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим ЦПК України випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Предметом позовних вимог, з врахуванням поданих позивачем заяв про зменшення розміру позовних вимог, є заборгованість за договорами, укладеними між сторонами про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим тарифом» за № 240011859 від 21.05.2019, № 250130066 від 30.12.2020; № 250130975 від 06.09.2021, № 250130981 від 10.01.2022 у загальному розмірі 611 607,20 грн, у тому чиcлі суму основної заборгованості 561 249,05 грн, інфляційні втрати 32 485,79 грн, 3 % річних у розмірі 17 872,36 гривень. Окрім цього, до розгляду справи по суті позивач подав заяву про відмову від позову в частині позовних вимог про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірах 79 088,14 грн, 255 721,73 грн та 226 439,18 грн на загальну суму 561 249,05 гривень. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Таким чином, провадження у справі у частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 561 249,05 грн основної заборгованості з оплати електричної енергії за «зеленим» тарифом підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відмовою позивача від позову. З урахуванням висновку суду про закриття провадження у справі в частині стягнення суми основної заборгованості в розмірі 561 249,05 грн у зв`язку з її погашенням після пред`явлення позову, предметом позовних вимог є вимога позивача про застосування наслідків прострочення виконання грошових зобов`язань у виді стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 32 485,79 грн та 3 % річних у розмірі 17 872,36 гривень. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Права та обов`язки сторін у даній справі виникли та існують на підставі договорів № 240011859 від 21.05.2019, № 250130066 від 30.12.2020, № 250130975 від 06.09.2021 та № 250130981 від 10.01.2022, які за своєю правовою природою є договорами купівлі-продажу електричної енергії. Договори укладені належним чином, підписані повноважними особами, у встановленому порядку не визнані недійсними, а отже є обов`язковими для виконання сторонами. Спірні правовідносини врегульовані як загальними положеннями ЦК України, так і нормами спеціального Закону України "Про ринок електричної енергії" та низкою підзаконних нормативних актів. У статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються різного виду договори, зокрема, договори про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом (п.18). Абзацом 18 ч. 1 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що приватні домогосподарства здійснюють продаж виробленої електричної енергії за " зеленим" тарифом постачальнику універсальних послуг. Інші споживачі, у тому числі енергетичні кооперативи, здійснюють продаж виробленої електричної енергії за " зеленим" тарифом гарантованому покупцю. Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує величину, визначену для відповідних категорій генеруючих установок приватних домогосподарств відповідно до частини двадцять третьої статті 9-1 Закону України "Про альтернативні джерела енергії", за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, та у кожному розрахунковому періоді здійснювати пріоритетну оплату її вартості. Взаємовідносини постачальника універсальних послуг та побутового споживача щодо купівлі-продажу електричної за «зеленим» тарифом регламентуються Главою 11.3 «Особливості продажу та обліку електричної енергії, виробленої приватними домогосподарствами, а також розрахунків за неї» Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018. Відповідно до норм чинного законодавства, постачальник універсальних послуг (ПУП) купує електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств в межах дозволеної потужності, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, на підставі укладеного між ним та побутовим споживачем Договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством (далі - Договір), який є додатком до укладеного договору про постачання електричної енергії Постачальником універсальних послуг, з дотриманням норм ПРРЕЕ. Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище. За змістом Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі Правила), затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом - домовленість між індивідуальним побутовим споживачем та постачальником універсальних послуг, яка спрямована на врегулювання цивільних прав та обов`язків під час купівлі-продажу за «зеленим» тарифом електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання та/або з енергії вітру генеруючими установками приватного домогосподарства (пункт 1.1.2. глави 1.1. розділу І). Згідно з пунктом 3.3.4 глави 3.3. розділу III Правил, договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством укладається між постачальником універсальних послуг та власником (одним із власників за згодою інших співвласників) цього приватного домогосподарства і є додатком до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил). У силу пункту 11.3.18. глави 11.3. розділу ХІ Правил умови та порядок оплати електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства, передбачені цими Правилами, зазначаються в договорі про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством. Відповідальність за порушення умов та порядку оплати встановлюється договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством відповідно до законодавства. Спори, які виникають між побутовим споживачем та постачальником універсальних послуг під час укладення договору та купівлі-продажу електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства, вирішуються в установленому законодавством порядку. Плату за придбану у побутового споживача електричну енергію, вироблену генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства, постачальник універсальних послуг має перераховувати на рахунок побутового споживача відповідно до договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством. Розрахунковим періодом для встановлення постачальнику універсальних послуг розміру оплати електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства, є календарний місяць (пункти 11.3.19., 11.3.20. глави 11.3. розділу ХІ Правил). Відповідно до Постанови № 312 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (в редакції від 09.05.2023) форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору) (пункт 4.8. Розділу IV. Порядок розрахунків на роздрібному ринку електричної енергії). У разі застосування порядку розрахунків плановими платежами величина планового платежу (або порядок її визначення), терміни здійснення планових платежів та остаточного розрахунку, початок та тривалість розрахункового періоду, кількість планових періодів, що входять до складу розрахункового періоду, та їх тривалість зазначаються у комерційній пропозиції електропостачальника. Після закінчення розрахункового періоду, обумовленого в комерційній пропозиції, здійснюється коригування обсягів оплати, що була здійснена за цей розрахунковий період, відповідно до фактичного обсягу спожитої електричної енергії протягом відповідного розрахункового періоду (пункт 4.9.) За результатами коригування перший плановий платіж наступного розрахункового періоду збільшується або зменшується на відповідну величину. У ході розгляду справи судом встановлено, що позивач та відповідач уклали договори про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим тарифом» за № 240011859 від 21.05.2019, за № 250130066 від 30.12.2020; за № 250130975 від 06.09.2021, а також за № 250130981 від 10.01.2022, згідно з умовами яких споживач (позивач) зобов`язувався продавати постачальнику універсальних послуг електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру (відповідачу) об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, а постачальник універсальних послуг взяв на себе зобов`язання купувати у споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, у строки, передбачені цим Договором. За спірні періоди, а саме, червень-листопад 2022 року, квітень-серпень 2023 року, лютий-червень 2024 року позивач продав відповідачу електроенергію, вироблену з альтернативних джерел енергії генеруючими електроустановками приватного домогосподарства, на загальну суму 1 732 142,75 грн, яка прийнята відповідачем без заперечень та зауважень, що підтверджується актами купівлі-продажу електроенергії та актами коригування. Станом на 22.07.2024, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, заборгованість відповідача за договорами становила 561 249,05 грн, що підтверджується актами купівлі-продажу електроенергії, актами коригування купівлі-продажу електроенергії, виписками з банківського рахунку позивача, платіжними інструкціями. Окрім цього, зазначений розмір заборгованості відповідачем не заперечено, а по суті ним визнано, про що свідчить фактичне її погашення,що підтверджується заявами позивача про відмову від позовних вимог від 12.09.2024, 13.11.2024 та 28.10.2025 у зв`язку із сплатою заявленої суми основного боргу. Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних у порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У заяві про зменшення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 32 485,79 грн та 3 % річних у розмірі 17 872,36 грн, нараховані на суму заборгованості за вказаними договорами в розмірі 561 249,05 грн, станом на 22.07.2024. У відзиві на позов представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи на те, що несвоєчасне внесення платежів за договорами про купівлю-продаж електричної енергії обумовлене обставинами, що не залежали від нього. Однак, з огляду на положення ч. 1 ст. 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд до уваги дані заперечення не бере. Суд погоджується з позивачем, що зазначені обставини не звільнють боржника від виконання зобов`язань, позаяк, згідно з ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Це правило ґрунтується на засадах справедливості і виходить з неприпустимості безпідставного збереження грошових коштів однією стороною зобов`язання за рахунок іншої. Матеріальне становище учасників цивільного обороту схильне до змін, тому не виключено, що боржник, який не може виконати грошове зобов`язання зараз, зможе виконати його пізніше. Позаяк, грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов`язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей та інших підстав), не звільняє його від відповідальності. Таким чином, відповідач не звільняється від сплати інфляційних втрат та 3% річних внаслідок неможливості виконати ним зобов`язання, у тому числі з причин, що не залежать від нього. Заперечуючи щодо стягнення заявлених сум інфляційних втрат та трьох процентів річних представник відповідача також покликається на те, що позивач при здійсненні розрахунку, як граничний термін здійснення відповідачем оплати неправомірно визначив 15 число місяця після закінчення розрахункового періоду, у той час як протягом дії договорів діяли різні нормативно-правові акти, які по різному врегульовували питання строку розрахунку постачальника універсальних послуг за договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством. Окрім цього, відповідач звернув увагу на те, що позивач у своєму розрахунку не врахував, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається у період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені. З приводу зазначених заперечень суд вважає за необхідне вказати на таке. Згідно з вступною частиною договорів за № 250130066 від 30.12.2020, № 25013975 від 06.09.2021, № 240011859 від 21.05.2019, № 250130981 від 10.01.2022, під час виконання умов договору сторонни зобов`язались діяти відповідно до чинного законодавства України, Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку, Кодексу систем розподілу, правил роздрібного ринку електричної енергії. Окрім цього, у п. 4.4 Договорів також зазначено, що у разі зміни «зеленого» тарифу розрахунки за придбаний постачальником обсяг відпущеної приватним домогосподарством електричної енергії у мережу, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, здійснюють відповідно до встановленого НКРЕКП «зеленого» тарифу. Зміни «зеленого» тарифу не потребують внесення відповідних змін до цього Договору. Водночас, слід врахувати, що, згідно з п. 3.3.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством укладається між постачальником універсальних послуг та власником (одним із власників за згодою інших співвласників) цього приватного домогосподарства і є додатком до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Згідно з пп. 5 ч. 2, ч. 5 ст. 2 Закону України «Про ринок електричної енергії», основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема: правилами роздрібного ринку. Правила роздрібного ринку передбачають, зокрема, загальні умови постачання електричної енергії споживачам, систему договірних відносин між учасниками роздрібного ринку, права та обов`язки учасників ринку, процедуру заміни споживачем постачальника електричної енергії, умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги. Відповідно до абз. 3 п. 1.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Пунктом 11.3.6 ПРРЕЕ передбачено, що взаємовідносини між побутовим споживачем та постачальником універсальної послуги, пов`язані з продажем та обліком електричної енергії, виробленої генеруючими установками приватних домогосподарств, та розрахунками за неї, регулюються цими Правилами та договором про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством, який є додатком 2 до укладеного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Цивільним та Господарським кодексами України. Згідно з п. 11.3.18 ПРРЕЕ, умови та порядок оплати електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства, передбачені цими Правилами, зазначаються в договорі про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством. Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 ЦК України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Виходячи з обов`язковості виконання норм ПРРЕЕ всіма учасниками ринку електричної енергії, а також з того, що порядок розрахунків між сторонами імперативно сформульовано в абз. 3 п. 11.3.20 ПРРЕЕ, суд констатує, що сторони не можуть відступати від положень ПРРЕЕ. Суд також враховує і той факт, що відносини на ринку електричної енергії є специфічними і підлягають чіткому врегулюванню з боку держави. За своєю суттю договір про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством є публічним договором. Форма такого договору затверджена у Додатку 6 до ПРРЕЕ. Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 633 ЦК України, актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Враховуючи вищезазначене, слід виснувати, що норми ПРРЕЕ мають перевагу над положеннями договору. Положення договору, які не відповідають ПРРЕЕ, є нікчемними і не можуть бути застосовані. З огляду на це, при визначенні строку розрахунків, слід керуватися абз. 3 п. 11.3.20 ПРРЕЕ у редакціях, які діяли у відповідні періоди, а не положеннями договору. Відповідно до п. 4.1. Договорів, розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється постачальником універсальних послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. Абзацом 3 п. 11.3.20 ПРРЕЕ (в редакції постанови НКРЕКП № 3 від 10.01.2024, що набрала чинності 12.01.2024 і є чинною на момент розгляду справи) встановлено, що розрахунок за придбану електричну енергію постачальник універсальних послуг здійснює не пізніше 25 числа місяця після закінчення розрахункового періоду на основі Акта купівлі-продажу електричної енергії. Вказана норма неодноразово змінювалася. У первинній редакції, яка діяла до 07.10.2023 року, строк розрахунку становив 15 днів. Надалі постановою НКРЕКП № 1822 від 04.10.2023, що набрала чинності 07.10.2023, цей строк був змінений на 17 днів. Таким чином строк розрахунку, передбачений ПРРЕЕ, був різним у вказаних проміжках часу. Натомість у договорі, укладеному у 2021 році, строк залишився незмінним і становить 15 днів. При вирішенні питання конкуренції положення договору щодо строку розрахунку та нормами законодавства суд виходить з таких міркувань. При визначенні строку розрахунків суд також враховує, що 26.04.2022 була прийнята постанова НКРЕКП № 396, згідно з якою постачальник універсальних послуг зобов`язаний був забезпечити мінімальний гарантований розмір оплати не пізніше 60 днів після закінчення відповідного розрахункового періоду. Відповідно до постанови НКРЕКП № 153 від 30.01.2023, яка набрала чинності 01.02.2023 року, скасовано Постанову НКРЕКП № 396 та встановлено постачальникам електричної енергії, що виконують функцію постачальника універсальних послуг (далі - ПУП), забезпечити повну оплату вартості електричної енергії, виробленої генеруючими установками приватних домогосподарств в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, купленої ПУП за "зеленим" тарифом у 2022 році: за березень 2022 року - до 25 березня 2023 року; за квітень 2022 року - до 25 квітня 2023 року; за травень 2022 року - до 25 травня 2023 року; за червень 2022 року - до 25 червня 2023 року; за липень 2022 року - до 25 липня 2023 року; за серпень 2022 року - до 25 серпня 2023 року; за вересень 2022 року - до 25 вересня 2023 року; за жовтень 2022 року - до 25 жовтня 2023 року; за листопад 2022 року - до 25 листопада 2023 року; за грудень 2022 року - до 25 грудня 2023 року. У межах дії постанов № 396 та № 153, які є спеціальними нормативно-правовими актами в умовах дії в Україні правового режиму воєнного стану, положення п. 4.1. Договорів щодо оплати за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії Приватним домогосподарством, до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, не застосовується. Позивач просить стягнути інфляційні втрати в розмірі 32485,79 грн, а також 3 % річних у розмірі 17 872,36 грн, нараховані на суму заборгованості за вказаними договорами в розмірі 561 249,05 грн станом на 22.07.2024. Відповідач заперечує проти здійсненого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, однак, власний контррозрахунок не надав. При розгляді справ категорії, що розглядається, суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми заборгованості та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості та інших нарахувань (постанова КГС ВС від 23.05.2023 року в справі № 910/10442/21). Здійснюючи розрахунок сум, що підлягають стягненню з відповідача як відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язання у виді інфляційних втрат та 3% річних, суд бере до уваги заперечення відповідача щодо застосування положень ПРРЕЕ щодо строку здійснення платежів у заявлені позивачем періоди, які ним при здійсненні власного розрахунку не враховані, а також щодо виключення з розрахункового періоду дня проведення фактичної оплати сум заборгованості відповідачем. Останнім днем строку виконання відповідачем зобов`язань, згідно з договорами про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом, заборгованість за які виникла у 2022 році, є 25 число відповідного місяця наступного року за розрахунковим, враховуючи Постанову № 153 від 30.01.2023 «Про визнання такою, що втратила чинність постанови НКРЕКП від 26 квітня 2022 року № 396», яка набрала чинності з 01 лютого 2023 року. Зокрема, згідно з п. 2 ч. 2 даної постанови, постачальникам електричної енергії, що виконують функцію постачальника універсальних послуг (далі - ПУП) забезпечити повну оплату вартості електричної енергії, виробленої генеруючими установками приватних домогосподарств в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, купленої ПУП за «зеленим» тарифом у 2022 році: за березень - до 25 березня 2023 року; за квітень - до 25 квітня 2023 року; за травень - до 25 травня 2023 року; за червень - до 25 червня 2023 року; за липень - до 25 липня 2023 року; за серпень - до 25 серпня 2023 року; за вересень - до 25 вересня 2023 року; за жовтень - до 25 жовтня 2023 року; за листопад - до 25 листопада 2023 року; за грудень - до 25 грудня 2023 року. Останнім днем строку виконання відповідачем зобов`язань, згідно з договорами про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом, заборгованість за які, виникла у 2023 році, є 15 число наступного місяця за розрахунковим, враховуючи п. 11.3.20 ПРРЕЕ у відповідній редакції, згідно з якою розрахунок за придбану електричну енергію постачальник універсальних послуг здійснює не пізніше 15 днів після закінчення розрахункового періоду. Останнім днем строку виконання відповідачем зобов`язань, згідно з договорами про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом, заборгованість за які виникла у 2024 році, є 25 число наступного місяця за розрахунковим, враховуючи п. 11.3.20 ПРРЕЕ у відповідній редакції, згідно з якою розрахунок за придбану електричну енергію постачальник універсальних послуг здійснює не пізніше 25 днів після закінчення розрахункового періоду. Розрахунок інфляційних здійснюється за формулою: ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x. ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Розрахунок 3 % річних здійснюється за формулою: Сума = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Таким чином, за договором № 240011859 від 21.05.2019, станом на 22.07.2024, інфляційні втрати становлять 6928,18 грн (334,41+ 998,32+407,91+56,74+976,16+179,66+548,52+479,14+137,39+66,87+254,85+186,54+438,12+126,18+265,59+476,65+66,24+73,70+790,95), а 3 % річних 4370,83 грн (126,56+212,13+75,32+514,93+149,14+39,18+358,06+64,21+3,44+201+8,23+183,87+51,48+18,69+133,91+147,14+456,43+251,74+357,65+298,93+181,62+10,02+21,58+10,2+19,11+173,87+89,09). За договором № 250130066 від 30.12.2020, інфляційні втрати становлять 5407,50 грн (138,49+675,49+46,89+634,43+279,38+246,33+7,64+54,83+148,51+250,22+117,96+233,83+220,19+447,46+441,21+883,76+12,63+4,84+564,18), а 3 % річних - 3747,62 грн (105,66+87,86+61,84+348,42+32,37+232,71+2,13+102,37+5,35+94,53+2,86+15,32+109,80+363,39+143,78+334,35+150,72+247,83+233,48+168,12+328,31+4,95+4,12+6,83+1,25+124,02+76,53). За договором № 25013975 від 06.09.2021, інфляційні втрати становлять 8464,16 грн (195,17+897,87+60,06+818,30+431,93+373,85+110,59+70,67+82,59+189,62+329,88+150,20+297,75+302,96+615,67+533,42+1068,46+24,80+6,75+746,08), а 3 % річних 4846,34 грн (139,46 + 123,81+81,45+463,12+41,46+300,15+3,29+158,27+8,12+143,47+41,44+19,75+141,51+47,68+463,98+189,54+425,76+191,93+340,99+321,25+203,26+396,93+9,72+8,08+9,53+1,75+164+98,35). За договором № 250130981 від 10.01.2022, інфляційні втрати становлять 8030,99 грн (41,58+1017,00+59,48+810,48+419,53+386,89+121,58+71,37+26,04+82,18+194,16+335,37+152,97+303,24+308,72+627,37+541,11+1083,86+25,18+6,75+756,11), а 3 % річних - 4937,28 грн (139,65+26,38+92,27+524,93+41,07+297,29+3,20+153,73+8,41+148,47+45,56+19,94+142,91+47,45+475,09+192,70+433,60+195,46+347,47+327,35+206,19+402,65+9,87+8,21+9,54+1,75+166,21). Таким чином, згідно з розрахунком суду, інфляційні втрати становлять 28 830,83 грн, а три проценти річних 17 902,07 гривень. Позаяк, позивач просить стягнути 3 % річних у меншому розмірі, а саме 17 872,36 грн, суд не вправі вийти за межі заявленої вимоги, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути три проценти річних у розмірі 17 872,36 гривень. Що стосується вимоги позивача встановити нарахування трьох процентів річних на суму основної заборгованості з оплати електричної енергії за «зеленим» тарифом починаючи з 18.06.2024 до повної сплати Товариством з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» заборгованості за відповідною формулою, суд дійшов таких висновків. Згідно з ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Можливість нарахування пені або відсотків до моменту виконання рішення суду нерозривно пов`язана із безпосереднім їх застосуванням у рішенні суду (розглядом та задоволенням таких вимог). Тобто, якщо суд у рішенні по суті спору не стягував пеню або ж відсотки, то не може бути зазначено й про нарахування відсотків або пені до моменту виконання цього рішення суду. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05 червня 2024 року в справі № 910/14524/22 звернула увагу на те, що нарахування пені або відсотків у порядку частини десятої статті 238 ГПК України, частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України ґрунтується на підставі тих самих норм матеріального права, які є й підставою для задоволення позову про стягнення відсотків або пені за порушення виконання грошового зобов`язання. Тобто це ті самі відсотки чи пеня, але продовжені на наступний період часу, протягом якого зобов`язання не виконується. Зазначені правові норми не визначають якоїсь іншої особливої правової природи відсотків чи пені, які нараховуються до моменту виконання судового рішення. Тож правила наведених норм процесуального права можна застосовувати для продовження на майбутнє нарахування будь-яких відсотків (як за правомірне користування чужими грошовими коштами, так і за неправомірне користування ними) або пені, які розраховуються за методикою, що враховує фактор часу, що передбачені законодавством або договором і які суд вирішив стягнути з боржника на користь кредитора за невиконання певного зобов`язання. Таким чином, зазначені норми можна застосувати для продовження на майбутнє нарахування або відсотків або пені. Якщо допустити можливість одночасного стягнення відсотків та пені після ухвалення судового рішення та до моменту його виконання, то це було б продовженням стягнення, присудженого судом на майбутнє, шляхом застосування відразу двох видів відповідальності, що з високою ймовірністю може створити кабальні умови для боржника, які в кінцевому випадку призведуть до неможливості виконання судового рішення. Водночас, як вбачається з договорів про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим тарифом», ними встановлена пеня у разі несплати обсягу придбаної електричної енергії. Позивач не просить стягнути пеню на майбутній період, однак, враховуючи особливості господарської діяльності відповідача, його статус як постачальника універсальних послуг, наявність заборгованостей, критичність та важливість сфери такої господарської діяльності під час воєнного стану, встановлення відсотків на майбутнє до моменту виконання рішення суду поряд з наявністю договірних зобов`язань за пенею, можуть призвести до неможливості виконання судового рішення та поставити відповідача у несправедливе становище, що загрожує економічній безпеці держави. До того ж згадані норми процесуального права дають суду певний розсуд у вирішенні питання щодо задоволення або ж відмови у задоволенні відповідного клопотання позивача про продовження нарахування відповідних відсотків до моменту виконання рішення, позаяк визначають «не обов`язок суду» зазначити в рішенні про таке нарахування, а «можливість». Суд на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, зокрема майнового стану відповідача,

Outcome: partial