Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

І. Виклад позиції позивачки та заперечень відповідача. 1. 09.06.2025 року [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), з залученням третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини в розмірі 39700,00 гривень за виконавчим провадженням № 76930611. 2. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.01.2024 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Від шлюбу мають дитину доньку, [PERSON] , малолітню, [INFO] , яка після розірвання шлюбу між батьками, проживає разом з матір`ю. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 28.10.2024 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 10000,00 гривень щомісячно, починаючи з 28.02.2024 року та до досягнення дитиною повноліття. На виконання рішення суду позивачка отримала виконавчий лист, який на виконанні знаходиться в Біляївському відділі державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 25.01.2025 року з примусового виконання вказаного виконавчого листа було відкрите виконавче провадження. Відповідач тривалий час матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, у зв`язку з чим, станом на 01.04.2025 року, утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 130689,66 гривень. 21.03.2025 року, за наявністю заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, на боржника, постановою державного виконавця, накладено штраф на користь стягувача у розмірі 20% від суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 24137,93 гривень. Відповідач є працездатною особою, не має на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, хронічних захворювань, які перешкоджали б йому виконувати свій обов`язок щодо утримання дитини, не має. У зв`язку з викладеним позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. 3. Відповідач відзив на позов не надав. 4. 06.11.2025 року на адресу суду від відповідача надійшла заява, якою позовні вимоги не визнав. В обґрунтування зазначив, що на момент ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів в розмірі 10000,00 року був працевлаштований, але не офіційно. На даний момент він є безробітнім. Сплачувати повну суму аліментів немає змоги так як проживає на орендованій квартирі та має вкрай нестабільний заробіток. (а.с. 35) ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 5. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала, просила задовольнити. (а.с. 32) \~ \~ \~ \~ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 6. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2025 року, цивільну справу № 496/3417/25, передано на розгляд головуючій судді Біляївського районного суду Одеської області Портній О.П. (а.с. 22) 7. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 8. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 24.06.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 25-26) 9. Відповідач, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 10. Верховний Суд у своїй постанові від 29.04.2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 11. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 12. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується копіє Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а/з № 1676. (а.с. 9). 13. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 17.01.2024 року по справі № 496/5618/23, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено, шлюб, зареєстрований 30.10.2020 року, розірвано. (а.с. 11) 14. 24.04.2024 року Дачненською сільською радо Одеського району Одеської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після шлюбу [PERSON] ), а/з № 14. (а.с. 10) 15. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 28.10.2024 року по справі № 496/1546/24, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено та ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 10000,00 гривень щомісяця, починаючи з 28.02.2024 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . (а.с. 19-21) 16. 19.12.2024 року, по справі № 496/1546/24, Біляївським районним судом Одеської області був виданий Виконавчий лист. (а.с. 12) 17. 24.01.2025 року, головним державним виконавцем Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лебедєвим Є.Є. винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 76930611, з примусового виконання виконавчого листа, виданого 19.12.2024 року Біляївським районним судом Одеської області по справі № 496/1546/24, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 10000,00 гривень щомісяця, починаючи з 28.02.2024 року і до її повноліття, тобто до [INFO] . (а.с. 13) 18. Відповідно до копій листів Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.04.2025 року за вих. № 21674/21.12 та від 08.04.202025 року за вих. № 22746/21.12, в рамках ВП № 76930611 вчинялися дії: 25.01.2025 року винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження № 76930611; 25.02.2025 року винесена Постанова про арешт коштів боржника; 25.02.2025 року інформацію про боржника внесено до Єдиного реєстру боржників; 25.02.2025 року винесено Постанову про арешт майна боржника, яку внесено до відповідних реєстрів обтяження рухомого та нерухомого майна; 25.02.2025 року винесені Постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом. 21.03.2025 року на боржника накладено штраф на користь стягувача у розмірі 20% від суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 24137,93 гривень. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.04.2025 року складає 130689,66 гривень. (а.с. 14, 15) 19. Відповідно копії розрахунку заборгованості по аліментах (ВП № 76930611), встановленого [PERSON] , головним державним виконавцем Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), при примусовому виконанні виконавчого листа № 496/1546/24, виданого 19.12.2024 року Біляївським районним судом Одеської області, загальна заборгованість [PERSON] склала 130689,66 гривень за період з 28.02.2024 року по 31.03.2025 року. (а.с. 16) 20. Відповідно копії розрахунку заборгованості по аліментах (ВП № 76930611), встановленого [PERSON] , головним державним виконавцем Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), при примусовому виконанні виконавчого листа № 496/1546/24, виданого 19.12.2024 року Біляївським районним судом Одеської області, загальна заборгованість [PERSON] склала 214827,57 гривень за період з 28.02.2024 року по 28.10.2025 року. (а.с. 34) V. Оцінка Суду. 21. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 22. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 23. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 24. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). 25. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. 26. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. 27. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. 28. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). 29. Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. 30. Частинами 1 та 2 ст. 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. 31. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч. 14 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження». 32. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. 33. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. 34. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. 35. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 36. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04. 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02.11.2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16.03.2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03.02.2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16.03.2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. 37. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. 38. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. 39. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. 40. Відповідно до постанови Верховного Суду від 16.03.2020 року у справі № 316/639/18, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.» 41. Таким чином, саме на платника аліментів покладається обов`язок довести, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банківськими установами, наявністю форс-мажорних обставин тощо. В інших випадках, застосовується презумпція вини платника аліментів у виникненні заборгованості по сплаті аліментів та пеня стягується за весь період прострочення. 42. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також зазначено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає за наявності вини цієї особи. При цьому підкреслено, що на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. 43. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. 44. Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України. 45. Відповідно до розрахунку, виданого головним державним виконавцем Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лебедєвим Є.Є., у виконавчому провадженні № 76930611, встановлено, що [PERSON] станом на 31.03.2025 року стягнуті аліменти не сплачував та має заборгованість у розмірі 130689,66 гривень. 46. Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: -p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ………. (An х 1% х Qn), де: -p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обрахована позивачем на момент подачі позову; -A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; -Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; -A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; -Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; -An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; -Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. 47. Згідно проведеного позивачем у позовній заяві розрахунку за період з лютого 2024 року по березень 2025 року розмір пені за прострочення сплати аліментів за вказаний період становить 39700,00 гривень. 48. Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач з урахуванням ст. 196 СК України, просить стягнути з відповідача на її користь загальний розмір пені в розмірі 39700,00 гривень, що не перевищує 100 % заборгованості за період з лютого 2024 року до березня 2025 року. 49. Заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, що останнім не спростовано, тому позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. 50. Розрахунок заборгованості, який визначений державним виконавцем, відповідачем не оспорювався. 51. Розрахунок пені складений позивачем у позовній заяві відповідає вимогам закону, а тому суд приймає його до уваги при ухваленні рішення. 52. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 53. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини виникла з вини відповідача, оскільки доказів, що заборгованість зі сплати аліментів утворилась з незалежних від відповідача причин не надано, ним не доведено належними та допустимими доказами відсутність його вини у простроченні сплати аліментів та об`єктивних причин, які перешкоджали йому своєчасно сплачувати аліменти на дитину, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів. 54. Також оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт заборгованості зі сплати аліментів підтверджується розрахунком заборгованості державного виконавця, що не спростовано стороною відповідача, який не надав доказів неправильності проведеного державним виконавцем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів. 55. Надані докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмету позовних вимог. 56. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, щодо стягнення з відповідача на користь позивачки неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, задовольнивши позовні вимоги повнісю. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 57. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 58. При цьому, за змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», що передбачає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. 59. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 60. Отже, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved