Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

02 вересня 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. В позовній заяві позивач просить стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини, що продовжує навчання, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку до припинення навчання, починаючи стягнення з 28 серпня 2025 року і до закінчення нею навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач. зазначає, що 09.09.2006 року між нею, [PERSON] ( [PERSON] ) та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у Запорізькому міському відділі реєстрації цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.09.2006 року, актовий запис № 1073. Від цього шлюбу у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. На підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 336/1142/23 від 07.08.2023 року їх шлюб був розірваний та задоволено позовні вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 6 лютого 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Донька є студенткою II курсу юридичного факультету денної форми навчання за спеціальністю «право» Запорізького національного університету, термін навчання складає до 2028 року, що підтверджується договором № 682/24-БД про навчання між Запорізьким національним університетом та фізичною особою (юридичною) особою від 01.09.2024 року. Дані обставини ставлять позивача у тяжке матеріальне становище, оскільки навчання доньки в університеті потребує значних матеріальних витрат. На даний час [PERSON] , утримує [PERSON] , але її коштів на навчання доньки не вистачає, а тому вона потребує матеріальної допомоги від батька. Надавати матеріальну допомогу на дитину, відповідач може, оскільки працює, не має на утриманні інших осіб і має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на період навчання доньки. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, також роз`яснено сторонам право на подання відповіді на відзив та заперечення. Залучено до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON] . Роз`яснено третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору право для надання пояснень щодо аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову. 01 жовтня 2025 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву з доказами направлення іншим учасникам справи. Відповідач просить позов задовольнити частково стягнути аліменти у розмірі 1/10 частини заробітку (доходу). В обґрунтування заперечень проти позовних вимог відповідач зазначає, що він працює на комунальному підприємстві «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» в середньому заробітна плата складає 21408,00 грн. Інших доходів на має. З отриманого доходу він сплачує кредит, житлово-комунальні послуги. Він отримав у спадок нерухоме майно, яке було пошкоджено внаслідок збройної агресії рф. Всі ці обставини істотно впливають на його матеріальне становище і мають бути враховані при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Інших заяв по суті справи до суду від учасників справи не надходило. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони відповідача. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, письмових пояснень щодо спору не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. А у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08 жовтня 2007 року. [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років. [PERSON] , на час ухвалення судового рішення є повнолітньою та навчається в Запорізькому національному університеті за денною формою навчання на ІІ курсі, за контрактом. Освітній ступінь бакалавр, спеціальність 081 Право. Термін навчання 01.09.2024 р. до 30.06.2028 року. Відповідно до договору № 682/24-БД про навчання між Запорізьким національним університетом та фізичною (юридичною) особою від 01 вересня 2024 року укладеного між Запорізьким національним університетом, в особі ректора Фролова М.О., що діє на підставі статуту (з однієї сторони) та замовником [PERSON] для [PERSON] уклали договір, відповідно до якого предметом договору є навчання у Запорізькому національному університеті. Відповідно до п. 2. вказаного договору заклад взяв на себе зобов`язання зарахувати вступника на навчання для здобуття вищої освіти та здійснити підготовку вступника: форма здобуття освіти денна, факультет юридичний, навчальні роки 2024/2025 2027/2028 (8 семестрів), освітня програма Право, спеціальність 081 Право, освітній ступінь бакалавр. Відповідно до п. 12 договору фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб (на умовах договору укладеного між закладом та фізичною та /або юридичною особою, яка замовляє платну освітню послугу. Відповідно до п. 12.1 договору розмір плати за надання освітньої послуги у повному обсязі встановлюється в національній валюті, при цьому заклад має право змінювати розмір плати за навчання не частіше одного разу на рік і не більше як на офіційно визначений рівень інфляції за попередній календарний рік з обов`язковим інформуванням про це замовника шляхом офіційного оприлюднення інформації на сайті університету (htth://www.znu.edu.ua) з дати підписання відповідного наказу ректором університету. Відповідно до п. 12.2 договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 101080,00 грн., 1 курс навчальний рік 2024/2025 25270,00грн., 2 курс навчальний рік 2025/2026 25270,00грн., 3 курс навчальний рік 2026/2027 25270,00 грн., 4 курс навчальний рік 2027/2028 25270,00грн. Відповідно до п. 12.3 договору замовник вносить плату на реєстраційний рахунок закладу безготівково, щосеместрово не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку семестру. Відповідно до п. 12.4 договору замовник має право оплатити навчання за договором достроково. Розмір плати за навчання розраховується згідно з положенням про порядок здійснення оплати за надання освітніх послуг. Відповідно до п. 12.5 договору у разі невиконання або неналежного виконання замовником умов договору, здобувач може прийняти на себе обов`язки по п. 12.1-12.4 договору в частині сплати з власних коштів, передбачених цим розділом платежів, без будь-яких майнових або інших претензій до закладу. Відповідно до п. 13 договору у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, передбачених договором, сторони несуть відповідальність відповідно до закону, у тому числі, згідно п. 13.1. договору за несвоєчасну оплату освітніх послуг замовник-юридична особа сплачує закладу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України з несплаченої суми за кожен день прострочення оплати, що діяла у період за який сплачується пеня. Відповідно до п. 16 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом усього періоду навчання або до дня повного виконання сторонами зобов`язань за договором. Позивач [PERSON] доказів про свої доходи не надала. Представник Державної податкової служби України, на виконання ухвали суду, надав інформацію про доходи [PERSON] . Відповідно до наданої інформації [PERSON] отримує дохід від КП «Елуаш» в середньому 21408 грн в місяць. Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 2 ст. 10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частиною 1 статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані, зокрема вартість навчання. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження тощо. Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітній сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виникнення даного аліментного зобов`язання є необхідна сукупність юридичних фактів, а саме: на час розгляду справи в суді донька досягла повноліття; донька продовжує навчання у Запорізькому національному університеті, на денній формі навчання, факультет юридичний, навчальні роки 2024/2025 2027/2028 (8 семестрів), за контрактом. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 101080,00 грн., оплата за навчальний рік становить 25270,00грн., у зв`язку з навчанням повнолітня донька потребує матеріальної допомоги. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої доньки суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та їх спроможність її надавати. [PERSON] не працює, так як навчається на другому курсі у Запорізькому національному університеті, на денному відділенні, та потребує матеріальної підтримки. Позивач [PERSON] відомостей про свої доходи не надала. Відповідач [PERSON] працює в КП «Елуаш» та отримує заробітну плату у середньому 21408 грн в місяць, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми нарахованого податку. Інших доходів відповідач на має. Відповідач просив врахувати, що з отриманого доходу він сплачує кредит, житлово-комунальні послуги. Він отримав у спадок нерухоме майно, яке було пошкоджено внаслідок збройної агресії рф. Всі ці обставини істотно впливають на його матеріальне становище. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При вирішення даної справи суд враховує правові позиції Верховного Суду викладені в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 661/4545/15-ц (провадження № 61-16093св18), постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі N 208/3075/16 (провадження N 61-1343св18), аналогічна позиція сформульована у постановах Верховного Суду: 1) від 21 березня 2018 року у справі N 308/2268/16-ц (провадження N 61-9486св18); 2) від 01 серпня 2018 року у справі N 539/2580/16-ц (провадження N 61-20377св18); 3) від 12 вересня 2018 року у справі N 350/326/17-ц (провадження N 61-15310св18); 4) від 10 жовтня 2018 року у справі N 216/3757/16-ц (провадження N 61-16217св18); 5) від 05 грудня 2018 року у справі N 701/699/16-ц (провадження N 61-20608св18). Також суд враховує правову позицію Верховного Суду висловлену в постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20), відповідно до якої стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення, одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Суд також враховує правову позицію Верховного Суду висловлену в постанові від 08 травня 2023 року у справі № 756/9882/19 (провадження № 61-2065св23), де зазначено, що стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Суд дійшов до висновку, що відповідач отримує дохід та може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. При визначені розміру аліментів на повнолітню доньку, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, отримує дохід, на утриманні інших осіб не має, донька навчається за контрактом, відомості про доходи доньки відсутні в матеріалах справи, позивач [PERSON] не надала відомостей про свої доходи, за таких обставин суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/8 частини всіх доходів щомісячно, задоволення цих позовних вимог не поставить відповідача в скрутне матеріальне становище. 02 вересня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, проте на час звернення до суду [PERSON] , [INFO] , не досягла повноліття, а тому вимога позивача про стягнення аліментів з 28 серпня 2025 року є необґрунтованою. Аліменти слід стягувати після досягнення [PERSON] повноліття, тобто з [INFO] . Відповідно до частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Аналогічні положення містяться і в абз. 2 п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Судом встановлено, що повнолітня донька [PERSON] проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні. Відповідач сплачував аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття, на підставі рішення суду, чого останній не заперечував. Так, вимоги позивача про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання на користь матері є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 12 вересня 2025 року до закінчення навчання у Запорізькому національному університеті до 30 червня 2028 року, але не більше, як до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, в залежності від того, яка з цих обставин настане першою. В іншій частині позовних вимог - відмовити. Щодо судових витрат Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення, серед іншого, суд вирішує питання як розподілити судові витрати. Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Позивач звільнений від сплати судового збору при подачі вказаного позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо, то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, то суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 605,60 грн. у дохід держави у порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial