Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

12 вересня 2025 року позивач шляхом використання Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1182-7970 від 03 квітня 2023 року в розмірі 31000,00 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом 6200,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 24800,00 грн, а також судові витрати в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позову вказано, що 03 квітня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] з використанням вебсайту «https://creditkasa.uа» укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1182-7970. Відповідно до умов цього договору відповідач отримав кредит у розмірі 6200,00 грн зі строком кредитування на 300 днів, базовий період 14 днів, знижена відсоткова ставка 2,50 % в день; стандартна відсоткова ставка 3,00 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання та надав відповідачу кредит відповідно до умов договору, а відповідач порушив його умови і не повернув кредит та не виконав всі свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором. Станом на 25 серпня 2025 року його заборгованість перед позивачем становить 61566,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 6200,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами\~55366,00 грн. Посилаючись на програму лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 31000,00 грн. Згідно ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 30 вересня 2025 року у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін (а. с. 69). Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання 22.10.2025 та 11.11.2025 не з`являвся про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за відомим місцем його проживання, проте рекомендовані відправлення повернулись на адресу суду не врученими. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення [PERSON] про розгляд справи також шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також на його електронну пошту. [PERSON] не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву і доказів, на підтвердження своїх заперечень. Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи, що представник позивача скористався своїм правом і подав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки судне повідомив, в установлений строк відзив на позовн не подав, суд вважає за можливе на підставі ст.ст.\~211,\~280 ЦПК України\~провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного. За змістом статей 626, 628\~ЦК\~України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. В статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація, в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ч. 1, 2 ст. 6 вказаного Закону, електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054\~ЦК\~України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно ст.\~1048\~ЦК\~України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 03.04.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1182-7970 (а. с. 11-16). Відповідно до п. 2.2. договору, кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Згідно п. 4.1, 4.6, 4.8. договору, сума кредиту 6200,00 грн, дата надання/видачі кредиту 03.04.2023, строк кредитування 300 календарних днів з моменту видачі кредиту, дата повернення кредиту 27.01.2024, стандартна процентна ставка становить 3,00%, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Кредитний договір укладений в електронному вигляді, який відповідач підписала електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором А0038. За змістом п. 11.1. договору, цей договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Долучені до позову Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) та паспорт споживчого кредиту відповідач також підписала електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором А0038 (а. с. 17-23, 24-25). На виконання умов договору про відкриття кредитної лінії № 1182-7970, 03.04.2023 відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 6200,00 гривень шляхом перерахунку на банківську картку [NUMBER] за допомогою платіжної системи LigPay, що підтверджується відомостями, наданими АТ КБ «ПриватБанк» та довідкою позивача, які долучені до позову (а. с. 27-29, 30). З матеріалів справи досліджених судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі, визначеному договором. Разом з тим, [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування коштами не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 25 серпня 2025 року борг відповідача перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» становить 61566,00 грн, яка утворилась в межах строку кредитування, та складається з наступного: прострочена заборгованість за кредитом 6200,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами\~55366,00 грн (а. с. 31-35). При цьому,\~позивач,\~застосовуючи до\~відповідача програму\~лояльності споживачів фінансових послуг, просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 31000,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 6200,00 грн; заборгованість за нарахованими відсотками\~24800,00 грн. Відповідач належних доказів на підтвердження погашення заборгованості по кредитному договору суду не надав. На підставі викладеного, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено правомірність нарахування заборгованості за кредитним договором, доведено, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, що призвело до виникнення заборгованості і порушення майнових прав та інтересів позивача, а тому доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог і задоволення позову. На підставі ст.\~141\~ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 грн, сплачений при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved