Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Позиції заявника та заінтересованих осіб У липні 2025 року до Київського районного суду м. Одеси із заявою звернулася [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Міністерство оброни України, Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті свого чоловіка - військовослужбовця [PERSON] , 1974 року народження, який зник безвісти 01.07.2024 за обставин, що загрожували йому смертю, в районі проведення воєнних (бойових) дій поблизу населеного пункту Євгенівка Гродівської селищної територіальної громади Покровського району Донецької області. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначила, що є дружиною військовослужбовця [PERSON] , який проходив військову службу за мобілізацією та приймав участь у воєнних діях на сході України. У липні 2024 року з [INFO] вона отримала сповіщення про зникнення чоловіка безвісти за обставин, що вказують на ймовірну його загибель. Викладене підтверджується актом службового розслідування в/ч [NUMBER] від 02.09.2024. Встановлення факту смерті чоловіка необхідне заявниці для реалізації особистих майнових та немайнових прав. Іншого порядку встановлення означеного факту чинним законодавством не передбачено. У додаткових поясненнях представник Міністерства оборони України Єрмаков А.В. зазначив, що наразі військовослужбовець [PERSON] рахується безвісти зниклим. Достатніх підстав для визнання його померлим не має. Територія на якій зник військовослужбовець на час його зникнення відносилася до території активних бойових дій. Наразі це окупована РФ територія. Уважає, що 6-тимісячний строк для визнання особи померлою необхідно обраховувати з часу закінчення бойових дій (тимчасової окупації). Інших заяв по суті справи до суду не надходило. Заяви та клопотання учасників справи 15.09.2025 до суду представником Міністерства оборони України подано клопотання про залучення до участі у справі, як заінтересованої особи, Військову частину [NUMBER] (далі також - в/ч [NUMBER] ). Ухвалою суду від 16.09.2025 вказане клопотання задоволено. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 21.07.2025 справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження. Судові засідання призначалися на 16.09.2025, 16.10.2025, 12.11.2025. У судовому засіданні 12.11.2025 заявниця підтримала свої вимоги та зазначила, що наразі продовжує отримувати кошти від в/ч [NUMBER] за свого чоловіка, як зниклого безвісти. Його статус «зниклий безвісти» наразі не змінився. Представники заінтересованих осіб, належним чином повідомлені, до суду не з`явилися, про причини неявки не повідомили. Фактичні обставини справи Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд доходить такого висновку. Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00054343157 від 23.10.2025 підтверджено факт укладення 11.01.1997 шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ), зареєстрований Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 20 від 11.01.1997. Відомості про його розірвання відсутні. У зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації в Україну та запровадженням воєнного стану на території України, [PERSON] був мобілізований до лав Збройних Сил України. Відповідно до наказу командира в/ч [NUMBER] від 16.06.2024 № 211 солдата [PERSON] зараховано до штату військової частини та призначено на посаду кулеметника 3 відділення снайперів взводу снайперів в/ч [NUMBER] . Відповідно до Акту службового розслідування за фактом зникнення безвісти під час виконання бойового завдання від 02.09.2024 установлено, що згідно з бойовим розпорядженням командира в/ч [NUMBER] від 22.06.2024 № 4747/ДСК, солдат [PERSON] у складі взводу снайперів в/ч [NUMBER] під час виконання бойового завдання знаходився на позиції «БАС» в районі населеного пункту Євгенівка Покровського району Донецької області. Згідно із записом, зробленим в журналі ведення бойових дій в/ч [NUMBER] установлено, що 01.07.2024 під час виконання бойового завдання пов`язаного з оборонними діями взводу снайперів поблизу населеного пункту Євгенівка Покровського району Донецької області, близько 14 год 45 хв противником був здійснений артилерійський обстріл по позиції «БАС», внаслідок якого зник безвісти солдат [PERSON] , кулеметник 3 відділення снайперів взводу снайперів в/ч [NUMBER] . Командиром взводу снайперів в/ч [NUMBER] старшим лейтенантом [PERSON] організовані пошукові заходи, які позитивного результату не дали. Під час виконання бойового завдання солдат [PERSON] перебував у засобах індивідуального захисту (захисний шолом та бронежилет). Також у нього були відсутні ознаки алкогольного та/чи наркотичного сп`яніння. Факту вчинення самогубства (самокаліцтва) солдатом [PERSON] під час виконання бойового завдання, добровільної здачі в полон, самовільного залишення військової частини (місця служби), а також дезертирства - не встановлено. Інформація про місце перебування (знаходження) солдата [PERSON] станом на дату закінчення службового розслідування відсутня/невідома, відомості щодо його загибелі (смерті), або знаходження у полоні - відсутні. У своїх поясненнях стрілець-санітар 1 відділення снайперів взводу снайперів в/ч [NUMBER] солдат [PERSON] та кулеметник 1 комендантського відділення комендантського взводу в/ч [NUMBER] старший солдат [PERSON] повідомили, що 01.07.2024 під час виконання бойового розпорядження командира в/ч [NUMBER] від 22.06.2024 № 4747/ДСК, в ході виконання бойового завдання пов`язаного з оборонними діями взводу снайперів поблизу населеного пункту Євгенівка Покровського району Донецької області, близько 14 год 45 хв противником був здійснений артилерійський обстріл по позиції «БАС», внаслідок якого зник безвісти солдат [PERSON] . Також службовим розслідуванням підтверджено відсутність: - неправомірних дій солдата [PERSON] , чи будь-яких інших осіб з числа ЗСУ, чиї дії або бездіяльність призвели до зникнення безвісти військовослужбовця; - вини військовослужбовця чи інших осіб з числа ЗСУ, чиї дії або бездіяльність стали причиною зникнення безвісти військовослужбовця; - порушення будь-яких вимог нормативно-правових актів. Отже кулеметник 3 відділення снайперів взводу снайперів в/ч [NUMBER] солдат [PERSON] зник безвісти під час безпосередньої участі у бойових діях (ведення оборонного бою), під час захисту Батьківщини та участі у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в районі населеного пункту Євгенівка Покровського району Донецької області. Про факт безвісного зникнення [PERSON] було сповіщено його сім`ю (сповіщення сім`ї від 06.07.2024 за № 6339, видане [INFO] ). Також за вказаним фактом Покровським РУП ГУ НП в Донецькій області 05.02.2025 розпочато розслідування у кримінальному провадженні № 12025052410000169 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (витяг з ЄРДР від 23.04.2025). Не дивлячись на вжиті заходи, встановити місцезнаходження солдата [PERSON] або його тіла наразі не вдалося. Мотиви прийнятого рішення Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України). У процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Із суті заяви [PERSON] випливає, що остання просить оголосити свого чоловіка померлим, а не встановити факт його смерті. Відтак до встановлених у справі обставин суд застосовує норми права, які регулюють інститут «оголошення особи померлою». Порядок оголошення фізичної особи померлою визначається ЦПК України (ч. 4 ст. 46 ЦК України). Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою (п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті(ч. 3 ст. 46 ЦК України). Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Питання оголошення особи померлою, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/11021/22 (постанова від 11.12. 2024) де Велика Палата виснувала, що в контексті приписів ч. 2 ст. 46 ЦК України з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій. Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями. Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії РФ. Це вимагає оперативного реагування з боку суду для забезпечення ефективної охорони прав і законних інтересів осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси. Водночас, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що стаття 48 ЦК України регулює правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою. Ця стаття передбачає механізм скасування судом рішення про оголошення фізичної особи померлою у разі, якщо вона з`являється або стає відомою інформація про її місцезнаходження. Завдяки цьому механізму законодавець також прагне забезпечити справедливість, враховуючи потребу в захисті прав людини та її законних інтересів. Стаття 48 ЦК України формує справедливий та розумний баланс між інтересами держави, суспільства та окремих осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, що є ключовим для функціонування правової системи. Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 «Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією»: - відповідно до розділу І «Території, на яких ведуться (велися) бойові дії» підрозділу 1 «Території активних бойових дій» визначено, що активні бойові дії на території с. Євгенівка Гродівської селищної територіальної громади Покровського району Донецької області велися з 24.05.2024 по 10.06.2024; - відповідно до розділу ІІ «Тимчасово окуповані Російською Федерацією території України» дата початку тимчасової окупації с. Євгенівка Гродівської селищної територіальної громади Покровського району Донецької області визначена з 02.08.2024. Оскільки за даними Наказу час проведення активних бойових дій на території с. Євгенівка Гродівської селищної територіальної громади Покровського району Донецької області визначено до 10.06.2024, а солдат [PERSON] зник безвісти 01.07.2024 поблизу с. Євгенівки, окупація якої розпочалася 02.08.2024, відтак саме з цієї дати - 02.08.2024 суд уважає за необхідне обраховувати 6-тимісячний строк, необхідний для визнання особи, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, померлою. У цій справі судом установлено, що солдат [PERSON] зник безвісти під час виконання бойового завдання в зоні проведення активних бойових дій в результаті артилерійського обстрілу. Опитані як свідки під час проведення службового розслідування побратими, які були разом з ним повідомили, що після артилерійського обстрілу позиції, на якій знаходився [PERSON] , останнього в живих не бачили. Висновком судового розслідування виключено факт вчинення самогубства (самокаліцтва), добровільної здачі в полон, самовільного залишення військової частини (місця служби), а також дезертирство солдата [PERSON] . Наразі інформації про загибель солдата [PERSON] , або перебування його в полоні - офіційними або неофіційними каналами не отримано. Суд зауважує, що у правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті, що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. У цій справі, установлені судом фактичні обставини у своїй сукупності дають суду достатні підстави зробити вірогідне припущення про смерть солдата [PERSON] під час виконання бойового завдання 01.07.2024 поблизу с. Євгенівка Гродівської селищної територіальної громади Покровського району Донецької області. В умовах триваючої збройної агресії РФ проти України, що супроводжується численними випадками зникнень осіб та постійною нестабільністю, передбачити момент закінчення такої агресії неможливо. На час ухвалення цього рішення російсько-українська війна триває, що посилює правову невизначеність і може ускладнювати ефективне застосування закону та забезпечення захисту прав осіб, які постраждали внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту та у яких, у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи, виникають певні цивільні права та правомірні інтереси. Розумний строк для його пошуку серед загиблих або осіб які перебувають в пологі, сплив. Водночас, визначаючи дату (термін) з якої особа підлягає оголошенню померлою, суд бере до уваги факт отримання заявницею виплат частини грошового утримання [PERSON] з в/ч [NUMBER] . З метою дотримання принципу правової визначеності у цьому питання, суд уважає за необхідне встановити термін оголошення особи померлою, а саме від дня набрання цим рішенням законної сили. Висновки суду Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч. 3 ст. 294 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню та зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1, 2 ст. 13, ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України). При оцінці доказів у цивільній справі суд застосовує такий стандарт доказування як «перевага більш вагомих доказів» (баланс ймовірностей), коли висновок про існування cтверджуваної обставини, з урахуванням поданих доказів, видається більш вірогідним (переконливим), аніж протилежний. Натомість, застосування у цій справі надмірного стандарту доказування буде мати ознаку свавільності судового рішення, що може призвести до порушення права на справедливий суд. Відтак, проаналізувавши заяви по суті справи та надані учасниками справи докази, у поєднанні із застосованими правовими нормами, враховуючи мотиви, покладені в основу рішення, суд доходить висновку, що заявницею доведено перед судом належними та допустимими доказами факт наявності достатніх підстав для оголошення її чоловіка - [PERSON] померлим. Водночас оголошення фізичної особи померлою у цій справі забезпечить розумний баланс між захистом прав родичів особи, яка зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смерті, та інтересами самої особи, у разі її з`явлення. Відповідні компенсаторні функції передбачені приписами ст. 48 ЦК України. Іншого перед судом не доведено. У справах окремого провадження судовий збір не компенсується. На підставі викладеного,

Outcome: approved