Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

У травні 2024 року від представника Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в загальному розмірі 32 809,35 грн, в тому числі: заборгованість за теплову енергію в сумі 26 679,10 грн за період з 01.03.2018 по 01.04.2024; за період з 01.03.2018 по 01.02.2022 інфляційні втрати в розмірі 4 479,13 грн та 3% річних в сумі 1 651,12 грн, а також судовий збір в розмірі 3 028 грн. В обґрунтування позову вказано, що згідно особового рахунку № [NUMBER] наявна заборгованість за послуги постачання теплової енергії. 08.05.2024 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи 18.06.2024. 03.09.2024 заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області задоволено позов Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа», стягнуто з [PERSON] на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованість за надані послуги в розмірі 26 679,10 грн, інфляційні втрати в розмірі 4 479,13 грн, три відсотки річних в розмірі 1 651,12 грн та 3 028 грн судового збору. 09.07.2025 ухвалою суду поновлено [PERSON] строк звернення до суду, задоволено його заяву про перегляд заочного рішення, скасовано заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2024 у даній справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи 03.09.2025. 15.07.2025 від представника позивача Мартиненко Т.М. на адресу суду надійшло клопотання про заміну первісного відповідача на належного та уточнений позов, в якому позивач просить стягнути з належного відповідача на свою користь суму боргу в загальному розмірі 32 809,35 грн, в тому числі: заборгованість за теплову енергію в сумі 26 679,10 грн за період з 01.03.2018 по 01.04.2024; за період з 01.03.2018 по 01.02.2022 інфляційні втрати в розмірі 4 479,13 грн та 3% річних в сумі 1 651,12 грн, а також судовий збір в розмірі 3 028 грн. 03.09.2025 ухвалою суду задоволено клопотання позивача та замінено відповідача [PERSON] на [PERSON] . В матеріалах справи міститься заява представника позивача\~ Мартиненко Т.М. про розгляд справи без участі представника позивача, в якій позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно з копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 15.03.2018 приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дуб Н.М., зареєстрований в реєстрі за № 302, [PERSON] передав у власність [PERSON] квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з розрахунковим листом абонента та розрахунковою відомістю за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , рахується заборгованість: 26 679,10 грн - борг за спожиті послуги з постачання теплової енергії в період з 01.03.2018 по 01.04.2024; 4 479,13 грн - сума на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в період з 01.03.2018 по 01.02.2022; 1 651,12 грн - три відсотки річних в період з 01.03.2018 по 01.02.2022. Відповідно до наявних у справі відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Позивачем на адресу відповідача [PERSON] надіслано претензію № 1 про наявність заборгованості. При вирішенні справи суд зазначає наступне. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~ передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 6 вказаного Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є: послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація (п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону). Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 вказаного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Частиною 2 статті 162 ЖК України також передбачено, що плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до правил частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України. За змістом наведених норм вбачається, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню до виконання як договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. З матеріалів справи вбачається, що за вказаною вище адресою рахується заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії в період з 01.03.2018 по 01.02.2024 в сумі 26 679,10 грн. Згідно статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вказаної норми позивачем на суму боргу за надані комунальні послуги в період з 01.03.2018 по 01.02.2022 нараховано 4 479,13 грн - сума на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів, 1 651,12 грн - 3% річних. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення споживачем (відповідачем) обов`язку в частині оплати наданих житлово-комунальних послуг за вказаною адресою, внаслідок чого виникла заборгованість, яка заявлена позивачем до стягнення. Слід зазначити, що питання оплати житлового-комунальних послуг між декількома користувачами житлового приміщення повинні регулюватися відповідною домовленістю (угодою) між ними, а в разі оплати наданих послуг одним із користувачів, останній не позбавлений права пред`явлення відповідного позову про стягнення понесених витрат (частини витрат) до інших користувачів. Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved