Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

22 жовтня 2025 року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області від Баштанського районного суду Миколаївської області, у відповідності до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України надійшла позовна заяваТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до [PERSON] , підписана представником [PERSON] , діючим на підставі договору про надання правової допомоги №0107 від 01 липня 2025 року. В позові зазначено,що 22 травня 2023 року між ТОВ "Мілоан" та відповідачкою було укладено договір про споживчий кредит №8127983, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит у розмірі 7500 грн. 24 грудня 2024 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Капітал" укладено договір відступлення прав вимоги № 110-МЛ. Відповідно до вказаного договору, ТОВ Фінансова компанія "Кредит Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ "Мілоан", в тому числі і до [PERSON] . Оскільки відповідачка належним чином не виконала зобов`язання щодо повернення коштів,то станом на дату звернення до суду виникла заборгованість у розмірі 21 148.6 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідачки на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Капітал" заборгованість за кредитним договором № 8127983 від 22 травня 2023 року в розмірі 21 148.6 грн, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. Представник позивача Усенко М.І. в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги\~підтримав в\~повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Судом встановлено, що 22 травня 2023 року, у відповідності до ЗУ «Про електронну комерцію», між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою було укладено договір про споживчий кредит №8127983, за яким первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі цілі, в розмірі 7500 грн., строком на 105 днів. За п.1.4 Договору відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 06.06.2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 04.09.2023 року (останнього дня строку кредитування). Також за умовами договору відповідач зобов`язався сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 1,50% в день від фактичного залишку кредиту протягом пільгового періоду та 3% в день від фактичного залишку кредиту протягом поточного періоду (а.с.10-23). Вказаний договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором V41402 ( а.с.24). Також відповідачкою того ж дня було підписано анкету-заяву на кредит №8127983, у якій зазначено послідовність дій відповідача щодо укладання кредитного договору, заяву на отримання кредиту №8127983 та графік платежів за договором про споживчий кредит №8127983 від 22.05.2023 року, паспорт споживчого кредиту №8127983 у яких визначенні основні умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та іншу додаткову інформацію за договором (а.с.25-26). ТОВ «Мілоан» виконало зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти в сумі 7500 грн, за договором №8127983 на картку MASTERCARD [NUMBER] , про що свідчить платіжне доручення 101085771 від 22.05.2023 року ( а.с.27). У зв`язку\~з невиконанням\~відповідачем зобов`язань\~за кредитним\~договором виникла\~заборгованість яка\~згідно наданого\~позивачем розрахунку\~станом на\~день формування\~позовної заяви\~становить 21148,60\~грн,\~з яких: 4800 грн. заборгованість за тілом кредиту; 15598,6 грн заборгованість за відсотками; 750 грн - комісія за обслуговування кредиту ( а.с.32). Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує. 24 грудня 2024 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Капітал" укладено договір відступлення прав вимоги № 110-МЛ. Відповідно до вказаного договору, ТОВ Фінансова компанія "Кредит Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ "Мілоан", в тому числі і до [PERSON] . Оскільки відповідачка належним чином не виконала зобов`язання щодо повернення коштів,то станом на дату звернення до суду виникла заборгованість у розмірі 21 148.6 грн. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі\~ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно з частиною 1\~статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 530 ЦК України\~визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). В силу положень\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором чи законом. Щодо спору між сторонами інше не встановлено ні переліченими вище договорами, ні законом. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно з ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Частина 1 ст. 205 ЦК України приписує, що правочин може вчинятися в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому цією статтею; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ст. 12 згаданого в попередньому абзаці Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 цього ж Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. Таким чином суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача \~до\~відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором є доведеними та обґрунтованими належними доказами у справі, а тому з нього підлягає стягненню на користь позивача нарахована заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 21 148,60 грн, яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту, простроченої заборгованості за нарахованими відсотками та комісії за видачу кредиту. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору, в розмірі 2422,40 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 8000,00 грн., то згідно п.1 ч.3 ст. 113 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3\~ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №0107 від 01 липня 2025 року, укладеного з адвокатським об`єднанням "Апологет", акт №1481 про надання юридичної допомоги від 19 вересня 2025 року, в якому зазначено про надані послуги позивачу за позовом до відповідача, в розмірі 8000 грн. та детальний опис наданих послуг до вказаного акту (а.с.63-65). Враховуючи складність\~справи,\~що є\~малозначною,\~виконані адвокатом\~роботи,\~які не\~потребують значних\~затрат часу,\~зміст позовної\~заяви,\~що є\~типовим для\~такого виду\~правовідносин,\~обсяг доданих\~документів,\~який не\~є значним,\~суд вважає,\~що заявлені\~витрати на\~правничу допомогу,\~у розмірі\~8000,00\~грн.\~не відповідають\~засадам розумності,\~співмірності,\~характеру наданої\~правової допомоги\~та реальності\~таких витрат,\~а тому\~вважає за\~можливе стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивача лише\~3000,00\~грн.\~як витрат\~на оплату\~професійної правничої\~допомоги.

Outcome: approved