Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

29.04.2025 представник позивача адвокат Олійник Олег Олександрович звернувся до суду з даним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, що зареєстрований судом 02.05.2025, мотивуючи тим, що [PERSON] є батьком [PERSON] , рішенням суду від 15.06.2022 у справі № 357/2791/22 з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 15.04.2022 і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення сином 23 років. На момент розгляду вказаної справи відповідач навчався та був студентом Фахового коледжу економіки та управління Національної академії статистики обліку та аудиту на умовах контракту, з терміном навчання до 30.07.2023. Виконавчий лист у справі № 357/2791/22 перебуває на виконанні у Білоцерківському відділі державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), з матеріалів виконавчого провадження №70466635 позивач довідався про зміну відповідачем прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » та про перебування його на військовій службі (навчанні) за контрактом у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут з 02.08.2023 з терміном навчання 4 роки (бакалавр), де він перебуває на повному речовому, продовольчому, фінансовому та медичному забезпеченні. Таким чином, встановивши, що відповідач навчається в іншому навчальному закладі, перебуває на повному забезпеченні за рахунок Міністерства оборони України, інтегрувався в іншу сім`ю, а також у зв`язку з тим, що на утриманні позивача перебуває неповнолітня дитина, на користь якої він сплачує аліменти, позивач вважає, що існують усі підстави для звільнення його від сплати аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання. Тому просив, звільнити [PERSON] від сплати аліментів на повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання. 06.05.2025 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 27.05.2025-10:00. 27.05.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 09.07.2025-10:00, згідно п.1 ч.2 ст.198 ЦПК України. 09.07.2025 судом постановлено ухвалу, про витребування у Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином завіреної копії матеріалів виконавчого провадження №70466635, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого Білоцерківським місьрайонним судом Київської області 15.07.2022 у справі № 357/279/22, провадження № 2/357/1865/22 щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на час навчання. 09.07.2025 судом постановлено ухвалу, про витребування у Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут витягу з Наказу по стройовій частині про зарахування [PERSON] ( [INFO] ) до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут, та інформацію (довідку) щодо перебування/не перебування [PERSON] ( [INFO] ) на повному речовому, продовольчому та фінансовому забезпеченні за рахунок державного бюджету, із зазначенням\~ розміру грошового забезпечення, отриманого [PERSON] за весь період навчання. 09.07.2025 судом постановлено ухвали, які занесені до протоколу судового засідання, про прийняття до розгляду додаткових доказів та про відкладення підготовчого засідання на 04.08.2025-14:00, згідно п.1, п.3 ч.2 ст. 198 ЦПК України. 28.07.2025 від Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут надійшли матеріали на виконання ухвали суду від 09.07.2025. 28.07.2025 від Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надішли матеріали на виконання ухвали суду від 09.07.2025. 04.08.2025 судом постановлено ухвалу, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 10.09.2025-14:30. 10.09.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення судового засідання на 30.09.2025-14:00, згідно п.1 ч.2 ст. 223 ЦПК України. 30.09.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення судового засідання на 04.11.2025-14:00, за клопотанням представника відповідача. 04.11.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про перехід до стадії ухвалення судового рішення та згідно ч.1 ст. 224, ч.6 ст. 259 ЦПК України, відкладення ухвалення та проголошення судового рішення на 14.11.2025 08:30. Позивач - [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та пояснив, що він не може сплачувати аліменти на сина, який продовжує навчання, адже син перебуває на повному держаному забезпеченні, у тому числі на грошовому, що становить 10100,00 грн, а його дохід, після усіх відрахувань (аліменти та податки), становить 9933,00 грн. Окрім аліментів на повнолітнього сина, він сплачує аліменти на неповнолітню дитину. Коли стягували аліменти на повнолітнього сина, останній навчався в коледжі на платній основі, тому він визнав позов. У подальшому, відповідач подав до виконавчої служби довідку, що він продовжує навчання, однак не зазначив, що він змінив прізвище та те, що він перебуває на повному державному забезпеченні. Так, він має задовільний стан здоров`я, працездатний, працює в ДНС і отримує заробітну плату, яка у середньому становить 25939,00 грн (без відрахувань), однак, після усіх відрахувань (аліменти на двох дітей та податки), його дохід становить меншу суму ніж дохід відповідача. Представник позивача адвокат Олійник Олег Олександрович у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив припинити стягнення аліментів, які стягуються за рішенням суду у справі № 357/2791/22, з дати набрання законної сили\~ рішенням у даній справі, та зазначив, що відповідач перебуває на повному державному забезпеченні, отже з моменту стягнення на його користь аліментів змінилися обставини та його матеріальний стан. Також, на підготовчому засіданні просив судові витрати у справі залишити за позивачем. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлений належним чином. Представник відповідача адвокат Лебедовська Людмила Юріївна у судовому засіданні заперечила проти позову та зазначила, що відповідач ще не досяг 23 років та продовжує навчання, так перебуває на забезпеченні у навчальному закладі, однак він несе витрати на власні потреби, харчування, лікування у період канікул, тому потребує матеріальної підтримки батьків. Повного переліку повного державного забезпечення немає, а після відрахування податків, відповідач отримує значно меншу суму стипендії. Позивач здоровий та працездатний, його матеріальний стан з моменту стягнення аліментів не змінився, він має два транспортні засоби, тому має можливість сплачувати аліменти на повнолітнього сина. Підставою позову стала та обставина, що відповідач змінив прізвище. Якщо б позивач звернувся з вимогою про зменшення аліментів, то були б підстави, але для звільнення від аліментів підстави відсутні. Відповідач зареєстрований у м. Біла Церква, на період навчання проживає у гуртожитку навчального закладу, однак на період канікул і після полігону приїздить у місто. Деяким одягом та навчальними приладдям його забезпечують, однак з дозволу командира учні ходять у звичайному одязі, а в гуртожитку платять за світло. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини, спірні правовідносини, з посиланням на докази та норми права. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , являється батьком відповідача [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та 29 липня 2022 року змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджено копіями паспортів сторін, копією свідоцтва про зміну імені Серії [NUMBER] від 29.07.2022, відповіддю на запит з Єдиного державного демографічного реєстру від 05.05.2025 за № 1347110 (а.с.11-13,34,112,118). Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2022 року у справі № 357/2791/22, провадження № 2/357/1865/22, яке набрало законної сили 14.07.2022 (а.с.227-228), з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на час навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку [PERSON] , щомісяця, починаючи з 15.04.2022 і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] 23 років. 22.12.2022 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левенцем Євгенієм Сергійовичем, на підставі заяви [PERSON] від 02.12.2022 та виконавчого листа, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 15.07.2022 у справі № 357/2791/22, провадження № 2/357/1865/22, було відкрито виконавче провадження № 70466635 (а.с.106-191). З розрахунків державного виконавця у межах ВП № 70466635 від 21.05.2025 зав № 99138 та від 10.07.2025 за № 131201 (а.с.167,189) вбачається, що заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь\~ [PERSON] станом на 01.05.2025 та на 01.07.2025 становила 61245,28 грн. Згідно Довідки І державного пожежно рятувального загону Головного управління ДСНС України у Київській області Державної служби з надзвичайних ситуації України про доходи від 12.06.2025 за № 10 (а.с.53), [PERSON] працює водієм І державної пожежно рятувальної частини 1 (основне місце роботи) та за період з 01.01.2025 по 31.05.2025 за винятком аліментів отримав дохід 89987,17 грн, що у середньому на місяць становить 17997,43 грн. Згідно Довідки І державного пожежно рятувального загону Головного управління ДСНС України у Київській області Державної служби з надзвичайних ситуації України про доходи від 09.10.2025 за № 16 (а.с.238), [PERSON] за основним місце роботи за період з 01.04.2025 по 30.09.2025 за винятком аліментів отримав дохід у розмірі 73571,26 грн, що у середньому на місяць становить 12261,87 грн. З Довідки І державного пожежно рятувального загону Головного управління ДСНС України у Київській області від 24.04.2025 за № 06 (а.с.17),\~ вбачається,\~ що [PERSON] працює водієм І державної пожежно рятувальної частини 1, згідно виконавчого провадження № 70466635 від 15.08.2023 з його заробітної плати стягнуто аліменти на користь [PERSON] за період з 15.07.2023 по 31.08.2024 у розмірі 59382,14 грн, а також борг по аліментах у розмірі 50972,00 грн, 30.08.2024 було призупинено стягнення за ВП № 70466635, 12.03.2025 було відновлено стягнення за ВП № 70466635, станом на 24.04.2025 було утримано аліменти на суму 7721,25 грн, борг у розмірі 6177,00 грн, загальна сума боргу за період з 01.09.2024 по 01.04.2025 становить 26799,48 грн. З матеріалів справи (а.с.48-52) вбачається, що [PERSON] являється батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2016 року у справі № 357/89/39/16-ц, провадження № 2/357/3538/16 з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 17.08.2016, та 20.10.2016 старшим державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Бабіним Романом Миколайовичем, на підставі виконавчого листа у вказаній справі і заяви стяувача, відкрито виконавче провадження № 52837940, у межах якого станом на 23.06.2025 заборгованість по сплаті аліментів відсутня, згідно розрахунку державного виконавця від 23.06.2025 за № 52837340. З Довідки І державного пожежно рятувального загону Головного управління ДСНС України у Київській області від 12.06.2025 за № 11 (а.с.47) вбачається, що згідно виконавчого провадження №52837940 від 31.05.2019, із заробітної плати [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] стягнуто аліменти за період з 01.01.2025 по 31.05.2025 у розмірі 24965,45 грн. З відповіді на запит державного виконавця у межах ВП № 70466635 від 22.12.2022 (а.с.115) вбачається, що [PERSON] являється власником транспортного засобу марки «FIAT DOBLO PANORAMA», д.н.з. [NUMBER] , 2010 р.в, та причіпу АМС 500 Старконь, д.н.з [NUMBER] , 2018 р.в. З рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2022 року у справі № 357/2791/22, провадження № 2/357/1865/22 (а.с.227-228) та Архівної довідки від 04.09.2024 за № 1604 (а.с.133), вбачається, що [PERSON] з 01.09.2021 по 30.06.2023 навчався у Фаховому коледжі економіки та управління Національної академії статистики, обліку та аудиту ІІ рівня акредитації за освітньо професійним ступенем Фахового молодшого бакалавра за спеціальністю -76 «Підприємництво, торгівля та біржова діяльність» на денній формі навчання, згідно договору № 3067/1 від 20.08.2021 про надання освітніх послуг на платній основі за рахунок фізичних осіб. З Довідки Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут від 10.04.2025 за № 1/56/17/576 (а.с.22,146), Довідки Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут від 23.07.2025 за № 1/56/17/964 (а.с.97), витягу із Наказу начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут (по стройовій частині) від 02.08.2023 за № 214 (а.с.98,135) вбачається, що [PERSON] за наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут від 31.07.2023 за № 14 зарахований курсантом першого курсу денної форми навчання, з 02.08.2023 зарахований до списків особового складу інституту на всі види забезпечення, з присвоєнням звання «Рекрут», знаходиться на речовому, продовольчому, фінансовому та медичному забезпеченні, термін навчання в інституті 4 (чотири) роки (бакалавр). Згідно Довідки Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут від 23.07.2025 за № 11/160/3/228 (а.с.99), [PERSON] за період з 01.01.2025 по 30.06.2025 отримав дохід у розмірі 46620,00 грн, що у середньому на місяць становить 7770,00 грн. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). За змістом ст. 199 Сімейного кодексу України, законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сини, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання. Вказаний правовий висновок викладено в постанові Верховним Судом України по справі №346/103/17, провадження №61-20178св18 від 23.01.2019. У ч.1 ст. 10 Сімейного кодексу України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Відповідно до ч.1 ст. 188 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. У даному випадку встановлено, що за період з 01.01.2025 по 30.06.2025 доходи [PERSON] становили у середньому на місяць 16173,13 грн (7770,00 грн - фінансове забезпечення МОУ + 8403,13 грн - аліменти, а дохід [PERSON] у вказаний період у середньому на місяць становив 17137,44 грн. При цьому, [PERSON] перебуває на повному державному забезпеченні, які забезпечують його потреби у речовому, продовольчому, фінансовому та медичному забезпеченні, а на утриманні [PERSON] перебуває малолітня дитина, яка потребує забезпечення з боку батьків. Відповідно до ч.9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь - які обставини, які змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів або звільняють від такого обов`язку. Позивач в обґрунтування позову вказує на те, що на момент стягнення аліментів [PERSON] навчався у коледжі на платній основі, зв`язку з чим потребував допомоги батьків, а наразі він навчається у вищому навчальному закладі та перебуває на повному державному забезпеченні. Так, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] з 01.09.2021 по 30.06.2023 навчався у Фаховому коледжі економіки та управління Національної академії статистики, обліку та аудиту ІІ рівня акредитації, на денній формі навчання на платній основі, а з 02.03.2023 навчається у Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут на денній формі навчання на речовому, продовольчому, фінансовому та медичному забезпеченні за рахунок державних коштів. Таким чином, після набрання законної сили рішення суду від 15.06.2022 у справі № 357/2791/22 змінилися обставини, що вплинули на призначення аліментів на повнолітнього сина на період навчання. Так, у постанові Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 635/1139/17 щодо стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання зазначено «Однак, встановивши, що повнолітні діти відповідача перебувають на повному речовому, продовольчому та фінансовому забезпеченні за рахунок державного бюджету Міністерства оборони України, ні суд першої інстанції, ні апеляційний суд не врахували, що позивачі не довели існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі статті 199 СК України, що є їх процесуальним обов`язком, не надали будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у них потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо). Представник відповідача заперечуючи проти позову зазначила, що дійсно [PERSON] змінив навчальний заклад, перебуває на державному забезпеченні, деяким одягом та навчальними приладдям його забезпечують, однак повного переліку такого забезпечення немає, а після відрахування податків, відповідач отримує значно меншу суму стипендії, на період канікул і після полігону приїздить у м. Біла Церква за місцем реєстрації, з дозволу командира він ходить у звичайному одязі, а в гуртожитку платить за світло, у зв`язку з чим він потребує додаткових витрат, які не забезпечуються державою. Однак, представником відповідача не надано доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у [PERSON] потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо). А у правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 15.02.2022 у справі № 381/2423/20 зазначено, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, наразі відсутні усі юридичні факти, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі ст. 199 СК України. У даному випадку, з моменту стягнення аліментів майновий стан та умови навчання [PERSON] змінилися, при цьому відповідачем не доведено існування потреби у матеріальній допомозі зі сторони позивача на період навчання, враховуючи, що він перебуває на речовому, продовольчому, фінансовому та медичному забезпеченні за рахунок державних коштів. Також, судом враховується, що обов`язок по утриманню повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладається на обох батьків, що свідчить про те, що витрати на дитину, яка досягла повноліття, але продовжує навчання, покладаються як на батька дитини, так і на матір, однак до суду не надано жодних доказів, що відповідач, окрім перебування на повному державному забезпеченні також перебуває на утриманні матері. Даючи оцінку встановлений обставинам та доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання. Отже, саме з моменту звернення з відповідним позовом до суду, суб`єктивні права позивача підлягають захисту в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Таким чином, рішення у даній справі після набрання законної сили підлягає до виконання, та саме з моменту набрання рішенням законної сили позивач звільняється від сплати аліментів на користь відповідача. Обґрунтовуючи судове рішення, суд\~ приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в\~ рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. 1, ч. 2 якої, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн та його представник заявив клопотання про залишення даних витрат за позивачем без відповідного відшкодування, а інші судові витрати позивачем не заявлялися.

Outcome: approved