Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

19 червня 2025 року [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 1.Стислий виклад позиції позивача В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що 22 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 2069. Вона і відповідач є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила у заяві, що стосунки з чоловіком розладилися, вона та відповідач не підтримують сімейні відносини з листопада 2020 року, не ведуть сумісне господарство, оскільки мають різні погляди на життя, сімейні цінності, між ними відсутні довіра та взаєморозуміння, внаслідок чого виникали конфлікти, сварки, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв`язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] . 2.Стислий виклад позиції та заперечень відповідача. Відповідач [PERSON] не звертався до суду з відзивом на позов. 3. Рух справи та процесуальні дії у справі. 19 червня 2025 року [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2025 року зазначену цивільну справу передано за підсудністю до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Зазначена цивільна справа надійшла до суду 28 липня 2025 року. Ухвалою суду від 05 серпня 2025 року відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 4.Судовий розгляд Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно заяви просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу позивачу просила залишити прізвище без змін, у разі повторної неявки відповідача в судове засідання не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те,\~що відповідачбув належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 5.Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 22 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON] , актовий запис № 2069, після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Подружжя є батьками дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Судом встановлено, що сторони не проживають разом, не ведуть сумісного господарства та припинили сімейні відносини з листопада 2020 року. 6.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно зі\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно до п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», відмічено, що зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в ст. 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч. 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує його добровільний характер. Згідно з частиною п`ятою\~статті 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із\~статтею 111 СК України\~суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, і це не випадково, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення (частина п`ята\~статті 191 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року\~в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень (далі -\~ЦПК України 2004 року)). Системний аналіз норм\~СК України\~вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст.115 СК України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, [PERSON] має право надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне у зв`язку з реєстрацією шлюбу. 7.Висновки суду. Оскільки судом встановлено, що сторони не проживають разом, не ведуть сумісного господарства, припинили сімейні відносини з листопада 2020 року, не зверталися до суду з клопотанням про надання строку для примирення у справі про розірвання шлюбу, підтвердили своє небажання зберегти сім`ю, суд, у відповідності до\~ст. 112 СК України, прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню, та шлюб між подружжям підлягає розірванню. 4.Судові витрати Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 1\~211,20 грн. На підставі викладено та

Outcome: approved