Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог Шевченківська селищна рада Куп`янського району Харківської області як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та прийняття участі в його вихованні. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що її син [PERSON] та відповідачка мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . З моменту свого народження та до вересня 2023 року дитина проживала разом із позивачкою та своїм дядьком [PERSON] . Як його бабуся позивачка виховувала та забезпечувала онука всім необхідним, піклувалася про його здоров`я. Після того як батько [PERSON] - [PERSON] зник безвісти під час ведення бойових дій, мати дитини [PERSON] забрала онука з собою та перевела його до Білецьківського ліцею Кременчуцького району, в той же час дитина проживає разом зі своєю старшою сестрою, а не зі своєю матір`ю, яка проживає та працює у м. Харків. З вересня 2023 року відповідачка чинить перешкоди [PERSON] у спілкуванні з онуком, забороняє з ним спілкуватися, налаштовує його проти позивачки. Таким чином, з метою забезпечення прав та інтересів неповнолітньої дитини, [PERSON] просить суд, з урахуванням уточненої позовної заяви, зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні та участі у вихованні онука [PERSON] , [INFO] , встановивши час та спосіб [PERSON] в спілкуванні зі своїм онуком наступним чином: спілкуватися з онуком [PERSON] , [INFO] , засобами телефонного зв`язку, в тому числі у месенджерах; перебувати з онуком в другу та четверту суботу та неділю місяця за адресою проживання дитини; зустрічатися з онуком [PERSON] в день його народження без присутності матері в позашкільний час; перебувати з онуком [PERSON] щороку у період шкільних канікул та святкових днів за місцем проживання за адресою проживання дитини, зустрічатися з онуком [PERSON] один раз в тиждень після уроків в домовлений з [PERSON] час. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 31 січня 2024 року цивільну справу було передано до Фрунзенського районного суду м. Харкова. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 березня 2024 року цивільну справу були прийнято до провадження, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Також, в провадження суду 28 травня 2024 року надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , у якому остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Відповідачка зазначає, що вона не чинить перешкод у спілкуванні та участі у вихованні онука, у спілкуванні бабусі та онука особисто, за допомогою телефонного зв`язку або на дні народження [PERSON] без її присутності. Відповідачка вважає, що викладені позивачкою обставини є надуманими та не відповідають дійсності. Однак відповідачка визнає, що не дозволяє перебувати сину разом із бабусею в період шкільних канікул та святкових днів одному за адресою позивачки в смт. Шевченкове Куп`янського району, Харківської області через безпекову ситуацію. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2024 року витребувано з Шевченківського ліцею №1 Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області характеристику та інформацію щодо психологічного стану учня [PERSON] , [INFO] , а також інформацію щодо звернень за психологічною допомогою дитині батьків чи інших родичів; з Комунального некомерційного підприємства Шевченківської селищної ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги» інформацію щодо перебування на диспансерному обліку дитини [PERSON] , [INFO] , про наявність встановлених діагнозів та інформацію щодо близьких родичів, які зверталися з дитиною за медичною допомогою. Відповідно до ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2024 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Шевченківська селищна рада Куп`янського району Харківської області про усунення перешкод у спілкування з онуком та прийняття участі у його вихованні передано до Кременчуцького районного суду Полтавської області для розгляду за територіальною підсудністю. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 січня 2025 року було прийнято до провадження справу та вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07 квітня 2025 року залучено Службу у справах дітей Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради як третю особу та витребувано письмовий висновок щодо розв`язання спору про усунення перешкод бабусі [PERSON] у спілкуванні та вихованні онука [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07 травня 2025 року було закрито підготовче провадження та призначено до розгляду по суті. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні, яке відбулося 05 червня 2025 року, пояснила, що після того, як її син зник безвісти, позивачка не має можливості спілкуватися з онуком, відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Окрім того, директор школи в м. Харкові сказав позивачці, що мама забороняє бабусі спілкуватися з дитиною. Також, коли вона приїжджала до Білецьківського ліцею, куди відповідачка перевела онука, то директор школи заборонила їй бачитися з онуком. Після того як відповідачка зайшла з її онуком до кабінету директора, то онук [PERSON] почав пред`являти їй претензії. Позивачка вказала, що на даний час онук заблокував її у месенджерах, до цього вона вітала його зі святами та відправляла посилки. Дитина на повідомлення не відповідає, однак колись вітав бабусю із Днем народження. [PERSON] зверталась до Служби у справах дітей за своїм місцем проживання, однак їй повідомили, що оскільки дитина не мешкає на даній території, то вони не можуть надати висновок. В наступні судові засідання позивачка не з`явилася, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Представник позивачки - адвокат Лихачова М.Б. в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити з урахуванням висновку Служби по справам дітей. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що жодних перешкод позивачці у спілкуванні з онуком вона не чинить, зокрема у 2024 році дитина спілкувалась з бабусею та переписувалась з нею у месенджерах. У них з позивачкою були добрі відносини, вони не сварилися, бабуся допомагала у вихованні дитини. Однак на теперішній час позивачка сама не спілкується з онуком, який також не бажає спілкуватися з бабусею, це його особисте волевиявлення. Вона поважає думку сина, тому якщо він в подальшому змінить свою думку, виявить бажання підтримувати стосунки з бабусею, вона жодним чином не буде заперечувати. Також вона ніколи не ставила ніяких заборон директору школи щодо спілкування її сина з бабусею. Представник відповідачки - адвокат Шевцова Л.В. у судовому засіданні наголосила, що [PERSON] ніколи не чинила, та не чинить на теперішній час жодних перешкод у спілкуванні позивачки з онуком. При встановленні графіку спілкування бабусі з дитиною просила врахувати думку дитини та висновок Служби по справам дітей. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Шевченківська селищна рада Куп`янського району Харківської області як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради у судове засідання уповноваженого представника не правили, в провадження суду від них надійшла заява про проведення розгляду справи за їх відсутності. В судовому засіданні, яке відбулося 05 червня 2025 року, неповнолітній [PERSON] , в присутності представника Служби у справах дітей Кременчуцької міської ради Шульги А.І. та психолога [PERSON] , пояснив, що він дуже ображений на бабусю, оскільки вона писала неприємні для нього речі, ображала маму, а також під час постійного проживання з бабусею вона налаштовувала його проти матері. [PERSON] зазначив, що він не розуміє, чому бабуся звернулася до суду, дана обставина для нього дуже травмуюча. Про розгляд справи у суді він дізнався влітку 2024 року від матері та був здивований цим, оскільки мама завжди добре відносилася до бабусі, яка в свою чергу писала образливі речі. Після переїзду до м. Кременчука бабуся не часто йому писала, безпосередньо особисто він з нею спілкувався у квітні 2024 року, коли вона приїхала до Білецьківського ліцею, а загалом бабуся майже не телефонує йому. [PERSON] вказав, що спілкуватися з бабусею йому боляче, оскільки остання всіх звинувачує. Останнім часом бабуся не телефонує, у 2024 році він вітав її з Днем народження, однак бабуся не відповіла йому. Також [PERSON] зазначив, що мати ніколи не забороняла йому спілкуватися із бабусею, завжди враховує його думку, та навпаки казала, щоб він сам приймав рішення з даного питання, завжди підтримує його. На даний час він не хоче спілкуватися із бабусею, оскільки остання налаштовує його проти матері, говорить інші неприємні для нього речі. На питання психолога зазначив, що жив разом із бабусею за спільним рішенням його батьків та бабусі, оскільки батьки багато працювали. Бабуся чутливо поставилася до його від`їзду та не хотіла, що він їхав. Психолог [PERSON] , яка була присутня у судовому засіданні 05 червня 2025 року, зазначила, що [PERSON] вільно говорить про відсутність перешкод у спілкуванні з бабусею з боку матері, однак у дитини та бабусі відсутній емоційний зв`язок, бабуся не проявляє ініціативи у спілкуванні з онуком. Дана ситуація приносить дитині багато стресу. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, думку неповнолітньої дитини, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.ч. 2,8,9 ст.7\~СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб 21 серпня 2010 року, після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », прізвище дружини « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21 серпня 2010 року (а.с.62). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 лютого 2011 року (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 липня 1975 року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є бабусею [PERSON] , що сторонами не заперечується. З копії сповіщення сім`ї №15 [INFO] від 10 березня 2023 року вбачається, що [PERSON] зник безвісти під час ведення бойових дій (а.с.11). Відповідно до витягу №1338 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданого ЦНАП Шевченківської селищної ради від 12 грудня 2023 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.13). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 листопада 1978 року вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Шевченківської селищної ради Харківської області №2665 від 04 жовтня 2011 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.63). Відповідно до витягу №1339 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданого ЦНАП Шевченківської селищної ради від 12 грудня 2023 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , з 24.02.2011 року по даний час, та [PERSON] , [INFO] , з 18.07.2006 року по даний час (а.с.13). Відповідно до акту-посвідчення, засвідченого підписами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] з дня народження та по вересень 2023 року разом зі своєю бабусею [PERSON] та дядьком [PERSON] . Ходив до Шевченківського ліцею №1 з 1 по 5 клас (а.с.16). Квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про права власності від 24.01.2007 року та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14403850 від 27.04.2007 року (а.с.17-18). З копії довідки про доходи № 2172572136113101 від 19 грудня 2023 року (а.с.19) вбачається, що [PERSON] за період з червня 2023 року по листопад 2023 року отримала пенсію у розмірі 16560,00 грн. Відповідно до копії листа Служби у справах дітей Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області №330 від 08 грудня 2023 року (а.с.12), [PERSON] , учень Шевченківського ліцею №1 Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області, проживав за адресою його бабусі та батька: [ADDRESS] . Під час запрошення хлопчика супроводжувала бабуся [PERSON] . На початку вересня 2023 року за інформацією навчального закладу мати хлопчика перевела його до іншого навчального закладу у зв`язку зі зміною місця проживання. Відповідно до довідки Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №223 комбінованого типу Харківської міської ради» №35 від 17 травня 2024 року (а.с.64), [PERSON] з 16.04.2013 відвідував комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №223 комбінованого типу Харківської міської ради» по 31.08.2016. Відповідно до характеристики Шевченківського ліцею №1 Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області, [PERSON] зарекомендував себе як дисциплінований та пунктуальний учень, дотримувався правил поведінки закладу освіти, був присутній на синхронних уроках, домашні завдання виконував регулярно та вчасно (а.с.120). Відповідно до інформації щодо психологічного стану учня Шевченківського ліцею №1 Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області, психологічний стан [PERSON] характеризується як стабільний, позитивний, врівноважений та сприятливий для подальшого розвитку особистісних та академічних досягнень (а.с.121). Відповідно до листа Шевченківського ліцею №1 Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області №01-32/68 від 20.06.2025 року (а.с.34-36), у батьківських зборах та інших заходах, організованих освітнім закладом, брала участь його бабуся [PERSON] . За період навчання до класних керівників, адміністрації закладу освіти зверталися бабуся [PERSON] та мати [PERSON] . На виконання ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова, адміністрація Шевченківського ліцею №1 повідомила, що [PERSON] навчався у ліцеї з 01.09.2018 року по 21.09.2023 рік, оскільки вибув за заявою матері до Білецьківського ліцею Кам`янопотоківської сільської ради (а.с.119). На виконання ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова Комунальне некомерційне підприємство Шевченківської селищної ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги» надало лист №709 від 11.11.2024 року (а.с.126), у якому зазначено, що [PERSON] з народження по квітень 2023 року знаходився під наглядом лікаря-педіатра. В ранньому віці на планові огляди з дитиною приходила мати. Після того, як мати поїхала на заробітки в м. Харків, за медичною допомогою з хлопчиком зверталася бабуся по батьківській лінії, з якою дитина проживала. Але мати регулярно телефонувала лікарю-педіатру стосовно стану здоров`я свого сина. Останній раз Назар оглянутий у квітні 2023 року, потім, зі слів матері, дитина вибула до Полтавської області. З копії довідки від 24.10.2022 року №1615-7001589800 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та акту обстеження житлово-побутових умов проживання виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради №489 від 29.04.2024 року, [PERSON] разом зі своєю матір`ю [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.72-73). Відповідно до довідки Білецьківського ліцею виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради №116 від 29 квітня 2024 року (а.с.74), [PERSON] навчається в 6А класі Білецьківського ліцею з 01.09.2023 по теперішній час. З педагогічної характеристики Білецьківського ліцею виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради від 24.10.2022 року (а.с.75) вбачається, що [PERSON] приймає активну участь у житті школи, має доброзичливий характер, ввічливий та спокійний. Мама дитини завжди на зв`язку з класним керівником, цікавиться справами дитини в школі, відвідує батьківські збори. Відповідно до копії довідки Кременчуцької гімназії №20 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №26 від 06.02.2025 року, [PERSON] навчається у 7-А класі Кременчуцької гімназії №20 на змішаній формі навчання (а.с.164). Відповідно до копії довідки переселенця від 20.01.2025 року (а.с.167), [PERSON] та [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7\~СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Відповідно до статті 17\~Закону України\~від 23\~лютого 2006\~року «Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні ЄСПЛ від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108). Подібні правові висновки щодо врахування найкращих інтересів дитини висловлені у рішенні ЄСПЛ від 23 липня 2019 року у справі «Швець проти України» («Shvets v. Ukraine», заява № 22208/17), а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 12 квітня 2021 року у справі № 638/12278/15 (провадження № 61-14491сво20). При цьому у вищевказаній постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначено, у тому числі, й те, що для врахування балансу інтересів у цій справі суд звертається до положення статті 257 СК України, згідно з якою баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тлумачення наведених норм матеріального права у системному поєднанні з прецедентними рішеннями ЄСПЛ дає підстави вважати, що дід має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Саме збалансування наведених вище прав і гарантій має бути основою для належного виконання рішення суду про участь у спілкуванні дитини з дідом. Вказані за змістом висновки викладено Верховним Судом у постанові від 19 травня 2022 року у справі № 607/9336/20 (провадження № 61-20367св21), вирішуючи питання про права діда та баби на спілкування зі своєю онукою та на участь у її вихованні. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Відповідно до статті 263 СК України, спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. Так, статтею 159\~СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання, тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що баба, дід мають право на особисте спілкування з онуками, а мати не має права перешкоджати їм спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За правилами статей 12,81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 77\~ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 88\~ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Звертаючись з даним позовом до суду стороною позивача не було надано та не було доведено належними, достовірними та допустимими доказами те, що відповідачкою чиняться перешкоди у спілкуванні позивачки з онуком; неповнолітньою дитиною були надані пояснення, що мати ніяких перешкод у його спілкуванні з бабусею не чинить, однак у нього відсутнє бажання спілкуватися з бабусею, на яку він ображений. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи та пояснень учасників процесу, перешкоди у спілкуванні не вчинялися, проте після введення воєнного стану на території України, дійсно позивачка не часто бачилася з онуком, оскільки мати вивезла дитину до більш безпечного місця проживання, а не надавала дозвіл на поїздки до бабусі виключно з інтересів дитини та враховуючи безпекову ситуацію у населеному пункті, де проживає позивачка. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про доцільність визначення способів участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім онуком [PERSON] , [INFO] , який затверджено рішенням Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №2468 від 30 вересня 2025 року (а.с.77-84) вбачається, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області вважає за доцільне встановити [PERSON] для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім онуком [PERSON] такі способи участі: під час воєнного стану побачення другої та четвертої суботи та неділі кожного місяця з 10 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., з урахуванням режиму дня дитини (відвідування спортивних секцій, гуртків, індивідуальних занять з розвитку) за згодою дитини та за місцем проживання дитини з правом відвідування міських парків, торговельно-розважальних центрів, дитячих розвиваючих закладів, кафе тa інших закладів дозвілля, що сприяють розвитку та відпочинку дитини; - після звершення дії воєнного стану побачення другої та четвертої суботи місяця з 10 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. неділі з урахуванням режиму дня дитини (відвідування спортивних секцій, гуртків, індивідуальних занять з розвитку) та за згодою дитини, з обов`язковим здійсненням бабою супроводу дитини з місця її перебування/проживання на побачення тa повернення дитини за місцем її проживання/перебування; - спільний відпочинок під час весняних, осінніх та зимових канікул протягом трьох днів, за згодою дитини та попередньою домовленістю з матір`ю дитини, з урахуванням режиму дня дитини (відвідування спортивних секцій, гуртків, індивідуальних занять з розвитку) та з обов`язковим здійсненням бабою супроводу дитини з місця її перебування/проживання на відпочинок та повернення дитини за місцем її проживання; - побачення щороку у день народження дитини [INFO] з 10 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. за згодою дитини та за місцем проживання дитини з правом відвідування міських парків, торговельно-розважальних центрів, дитячих розвиваючих закладів, кафе та інших закладів/дозвілля, що сприяють розвитку та відпочинку дитини. При визначенні способу участі бабусі у вихованні онука, з метою забезпечення позитивного психоемоційного стану дитини, у відповідності до вимог та норм СК України, суд враховує вік та стан здоров`я дитини, щотижневий розпорядок дня, індивідуальні потреби дитини даного віку, його особисту прихильність, стосунки усередині родини (конкретними родичами), а також законодавчо закріплені права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині усунення перешкод у спілкуванні з онуком, однак при ухваленні рішення враховує обставини справи, характер відносин між сторонами, вік дитини, його думку, та вважає, що має бути визначений спосіб участі позивачки у вихованні онука, що не суперечить його інтересам та з урахуванням його бажання. При цьому, суд наголошує, що законодавством передбачено право бабусі та дідуся на участь у вихованні онука. Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Водночас суд звертає увагу, що навіть у випадку не встановлення перешкод у здійсненні спілкування бабусі з онуком, це не є підставою для відмови судом у визначенні способів і порядку участі баби у вихованні дитини. Інше призводило б до формальних перешкод у реалізації прав, передбачених частиною другою статті 159, частиною першою статті 263 СК України, а також могло б призвести до порушення гарантій, передбачених статтею 8 Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі № 742/1716/23 від 25 березня 2024 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, шо вимоги позивачки про її участь у вихованні та спілкуванні з онуком є обґрунтованими, проте, бажаний нею спосіб такої участі не у повній мірі відповідає інтересам дитини та призведе до порушення балансу рівності прав всіх членів сім`ї на участь у вихованні дитини. Окрім цього, у кожному разі реалізації участі у спілкуванні та вихованні онука йде мова про попередньою домовленість позивачки з матір`ю дитини та врахування думку неповнолітньої дитини. Таким чином, надаючи оцінку запропонованому позивачкою графіку, суд приходить до висновку про те, що з урахуванням віку неповнолітнього онука [PERSON] , [INFO] , його зайнятості, інтересів, бажання бабусі бачитися, піклуватися про онука та виховувати його, правильним буде визначити порядок участі бабусі у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім онуком, дотримуючись режиму навчання, харчування, розвитку, відпочинку та стану його здоров`я у наступному порядку за попередньою домовленістю з матір`ю дитини [PERSON] та за згодою неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] : побачення другої та четвертої суботи кожного місяця з 10 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., з урахуванням режиму дня дитини (відвідування спортивних секцій, гуртків, індивідуальних занять з розвитку) за місцем проживання дитини; побачення щороку у день народження дитини [INFO] з 10 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. за місцем проживання дитини. При цьому безумовним є те, що у випадку покращення взаємовідносин між членами родини, останні зможуть проводити більше часу разом та спілкуватися, і окремого судового рішення для цього не буде потрібно. Однак суд звертає увагу позивачки на те, що неповнолітня дитина [PERSON] 2011 року народження, вже на сьогоднішній момент і з кожним наступним роком все більше та чіткіше, з урахуванням вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища, спроможний самостійно надавати оцінку відношенню кожного із сторін до нього та виявляти прихильність до них, погоджуватися чи відмовлятися від побачень із бабусею. Підсумовуючи зазначене, суд вважає, що визначений судом спосіб участі бабусі у вихованні онука та спілкуванні з ними у повній мірі відповідає інтересам як бабусі, так і онука, а також є достатнім для забезпечення участі бабусі у процесі виховання онука. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги закріплене у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України право на спілкування бабусі із онуком та участь у його вихованні, бажання позивачки брати участь у вихованні та спілкуванні з онуком, суд вважає, що навіть за не встановлення перешкод у здійсненні спілкування бабусі з онуком, наявні підстави для визначення порядку участі позивачки у спілкуванні та вихованні онука, однак за визначеним судом графіком, із дотриманням інтересів дитини, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Також суд зазначає, що дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у спілкуванні з дитиною та її вихованні у інший спосіб шляхом досягнення згоди між позивачкою та відповідачкою з урахуванням думки дитини. На підставі викладеного, та

Outcome: partial