Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У серпні 2025 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь половину суми понесених додаткових витрат на їх спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що викликані особливими обставинами, у розмірі 19 655,00 грн. , а також судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. В обґрунтування позову вказувала, що з серпня 2012 року перебувала у шлюбі з відповідачем, [PERSON] , який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 22 березня 2018 року. Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Вказує, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2024 року у справі №642/3609/24 було стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 20.06.2024 року і до досягнення нею повноліття. На підставі вищевказаного рішення 09.09.2024 Ленінським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист, який в подальшому було звернуто до виконання. 12.04.2024 Державним виконавцем Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Розтоцьким Дмитром Петровичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №76021946. Позивач, вказує, що батько дитини офіційно не працює та не має будь-яких інших доходів, тому аліменти розраховуються відповідно до положень статті 195 ЦК України, виходячи із середньої заробітної плати працівника для м. Харкова, що становить приблизно 6000 грн, Проте батько дитини не бере участі у додаткових витратах. Водночас спільна донька позивача та відповідача має серйозні проблеми зі здоров`ям, які потребують систематичного та дороговартісного лікування, регулярного проходження медичних обстежень та придбання спеціальних лікарських засобів, які позивач оплачує самостійно. Позивач зазначає, що стягувані з відповідача аліменти не покривають навіть базових побутових і харчових потреб. Згідно з Випискою з амбулаторної карти №55975 від 31.07.2025 у [PERSON] наявний діагноз анізометропія, міопія середнього ступеню правого ока та міопія слабкого ступеню лівого ока. Крім того, з виписки вбачається, що [PERSON] спостерігається в клініці з вересня 2023 року з приводу короткозорості, на прийом з`являлась: 21.09.2023; 08.04.2024; 30.10.2024; 10.04.2025; 29.04.2025; 30.04.2025; 07.05.2025; 29.05.2025; 29.07.2025. З огляду на анізометропію та прогресування короткозорості дитина потребує використання нічних ортокератологічних лінз з метою контролю міопії. Відповідно до наданих чеків на лікування зору в період з квітня по липень 2025 року в загальній сумі було витрачено 19 860,00 грн. (зокрема, на консультації, лінзи, краплі для лінз та інше). Також відповідно до Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 12.08.2025 вбачається, що у [PERSON] наявні проблеми з пережовуванням їжі, які викликані ретенцією, аномальним розміщенням 13, дистальним зміщенням 12, тортоклюзії 12, 23, діастемою, тремою наверхній щелепі та скупченням зубів на нижній щелепі. В період з 30.01.2025 і до сьогодні проводиться лікування зубів за допомогою металевої самолігуючої брекет-системи ORMCO Damon Q2. Згідно з наявними фіскальними чеками на ортодонтичне лікування в загальній сумі було витрачено 19 450 грн.: швидкий огляд ортодонта 200,00 грн.; фіксація самолігуючої брекет-системи на 1 щелепі (без корекції) 17 000,00 грн.; діагностика (аналіз ОПТГ, ТРГ, відбитки, виготовлення і аналіз моделей, фото) 800,00 грн.; огляд ортодонта 300,00 грн.; корекція брекет-системи та пружина 650,00 грн.; корекція брекет-системи (менші дуги) 500 грн. Таким чином, загальна сума, витрачена на офтальмологічне та ортодонтичне лікування [PERSON] , [INFO] , становить 39 310,00 грн. Вважає, що відповідач повинен сплатити половину витрачених позивачем коштів, тобто 19 655,00 грн. Ухвалою Холодногіського районного суду м. Харкова від 20.08.2025 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, направлялася відповідачеві за місцем його реєстрації, в тому числі його було повідомлено про розгляд даної справи через оголошення на офіційному веб-сайті суду.. Відповідачем в установлений ч. 7 ст.178ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі„Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.08.2012 року сторони зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 22.03.2018 року справа № 642/6535/17. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №885. Судом також встановлено, що дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2024 року у справі №642/3609/24 було стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 20.06.24 року і до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі\~статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України): той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Наявність фактично понесених додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення. У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що\~СК України\~виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що положення статті 185СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). За частиною другою\~статті 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати, і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19). Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). За нормами ч. 3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Розмір додаткових витрат на дитину, в розумінні\~ст. 185 СК України, повинен обґрунтовуватись відповідними письмовими доказами. Звертаючись до суду із вказаним позовом [PERSON] посилалася на те, що нею витрачено додаткові витрати на офтальмологічне та ортодонтичне лікування дитини у розмірі 39 310,00 грн., з них: відповідно до наданих чеків на лікування зору в період з квітня по липень 2025 року в загальній сумі було витрачено 19 860,00 грн.; та згідно з наданими фіскальними чеками на ортодонтичне лікування в загальній сумі було витрачено 19 450 грн. \~\~ Позивачем надано підтвердження вже понесених нею витрат на лікування доньки, а також необхідних оздоровчих процедур доньки, а саме копії квитанцій, чеків. Ці витрати зумовлені медичними показаннями і є необхідними для дитини з урахуванням рекомендацій та показань лікарів. \~\~Як вбачається з положень\~Сімейного кодексу України, батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою. А тому суд вважає за необхідне половину вартості витрат на офтальмологічне та ортодонтичне лікування [PERSON] за рекомендаціями лікарів, та документально підтверджених витрат, стягнути з відповідача, а саме половину від зазначених сум, що складають 39 310,00 грн., тобто 19\~655 грн. На підтвердження вказаних понесених витрат позивачем надано суду належні, допустимі та переконливі докази, які підтверджують дані обставини, медичні документи та документи, що підтверджують додаткові витрати, і такі витрати є додатковими, які зумовлені необхідністю лікування дитини. Надані позивачем докази відповідачем не спростовані. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Також, позивач просила стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 7 000, 00 грн. Частинами 1-6\~статті 137 ЦПК України\~визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо,а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому, як видно з матеріалів справи, позивачем заявлялось разом із поданням позову, що у зв`язку із розглядом справи остання планує понести судові витрати у зв`язку із розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Правничу допомогу позивачу здійснювала адвокат Пашкова Ю.Ю. на підставі договору про надання правничої допомоги №26/25 від 13.08.2025 року. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу суду надано: - акт про прийняття-передачу наданих послуг від 01 вересня 2025 за договором про надання правничої допомоги №26/25 від 13.08.2025 року, підписаний сторонами, за надані послуги у сумі 7 000 грн., у якому конкретизовано які саме послуги були надані із розрахунком сум. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої сторони. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення. Отже, враховуючи, що відповідачем не заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000, 00 грн. Відповідно до вимог ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved