Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

У серпні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Свої вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» обґрунтовує тим, що 30.03.2016 року між [PERSON] та акціонерним товариством «ТАКСОМБАНК» було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 300/2443045-СК. Строк дії кредитного договору ліміту за Кредитним договором становить 365 днів з моменту повідомлення Банком про факт встановлення Кредитного ліміту. 15.05.2024 року між акціонерним товариством «ТАКСОМБАНК» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАКСОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАКСРОМБАНК», зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами, поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до Додатку № 1 Договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 р., реєстру прав вимоги, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 39671 грн. 46 коп., з яких: - 18200 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту; - 17831,46 коп. загальна заборгованість по відсотках; - 3640 грн. загальна заборгованість по комісії. Відповідно до п. 2.3. відступлення права вимоги і всіх інших прав належних АТ «ТАКСОМБАНК» за Кредитними договорами, Поруки та їх перехід від АТ «ТАКСОМБАНК» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому передачі Реєстру Прав Вимог згідно Додатку № 2, але не раніше здійснення оплати ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», згідно п. 3.1. цього Договору, після чого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно Боргу та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі реєстру прав Вимоги підтверджує факт переходу від Клієнта до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прав Вимоги Боргу та є невід`ємною частиною Договору факторингу. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 300/2443045 СК від 30 березня 2016 року в розмірі 39671 (тридцять дев`ять тисяч шістсот сімдесят одна) гривня 46 (сорок шість) копійок, з яких: 18200 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту; 17831 грн. загальна заборгованість по відсотках; 3640 грн. загальна заборгованість по комісії. В судове\~засідання представник\~позивачатовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяв про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. В судові засідання, які призначались на 22.09.2025 року та 10.11.2025 року відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, а саме за адресою місця проживання, де судову повістку про виклик до суду отримала та за місцем реєстрації, проте конверт із судовою повісткою повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», про причини неявки суду не повідомила, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до положень ст.509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 30.03.2016 року між [PERSON] та акціонерним товариством «ТАКСОМБАНК» було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 300/2443045-СК. Строк дії кредитного договору ліміту за Кредитним договором становить 365 днів з моменту повідомлення Банком про факт встановлення Кредитного ліміту. Як було встановлено в судовому засіданні, 15.05.2024 року між акціонерним товариством «ТАКСОМБАНК» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАКСОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАКСРОМБАНК», зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами, поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до Додатку № 1 Договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 р., реєстру прав вимоги, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 39671 грн. 46 коп., з яких: - 18200 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту; - 17831,46 коп. загальна заборгованість по відсотках; - 3640 грн. загальна заборгованість по комісії. Пунктом 2.3. відступлення права вимоги і всіх інших прав належних АТ «ТАКСОМБАНК» за Кредитними договорами, Поруки та їх перехід від АТ «ТАКСОМБАНК» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому передачі Реєстру Прав Вимог згідно Додатку № 2, але не раніше здійснення оплати ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», згідно п. 3.1. цього Договору, після чого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно Боргу та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі реєстру прав Вимоги підтверджує факт переходу від Клієнта до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прав Вимоги Боргу та є невід ємною частиною Договору факторингу. Внаслідок чого, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 300/2443045 СК від 30 березня 2016 року в розмірі 39671 (тридцять дев`ять тисяч шістсот сімдесят одна) гривня 46 (сорок шість) копійок. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст.ст.1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до ст. 514, ч.1 ст.516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання, згідно із ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлено договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач не надав своєчасно позикодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за кредитами, позикою та відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договорами. Таким чином, у порушення умов договорів, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаними договорами не виконав. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи викладене, з огляду на те, що доказів проти наданого позивачем розрахунку та надання послуг, суду відповідачем не надано, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. За правилами ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved