Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

03.11.2025 представник позивача - адвокат Котляр А.О. звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] ( [ADDRESS] ) до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна подружжя, яким просить стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати за проведення експертизи у розмірі 149 941 грн. 44 коп. Дана заява обґрунтовується тим, що 21.11.2023 адвокат Котляр А.О., діючи в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із даним позовом, у якому просить встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період із серпня 2014 року по 01 грудня 2018 року, а також визнати спільним сумісним майном: - торговельну марку зареєстровану згідно свідоцтва України на знак для товарів і послуг № [NUMBER] від 10 лютого 2017 року; - доменне ім`я [INFO] зареєстроване 29.11.2014 року; - доменне імені [INFO] зареєстроване 06.03.2017 року; - веб-сайт, доступ до якого здійснюється через доменні імена [INFO] та [INFO]; - транспортний засіб марки Mercedes-Benz E 200, загальний легковий - загальний купе - В, білого кольору, рік випуску 2018, номер кузова [NUMBER] , об`єм двигуна 1991, реєстраційний номер [NUMBER] , та поділити таке майно між сторонами. Крім того, адвокат просить стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати. В рамках даного провадження судом було призначено проведення економічної експертизи для визначення ринкової вартості об`єктів права інтелектуальної власності. Витрати у зв`язку з проведенням експертизи були понесені саме позивачем у розмірі 149 941 грн. 44 коп. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.10.2025 даний позов задоволено у повному обсязі, однак судом не вирішено питання щодо судових витрат, пов`язаних із проведенням експертизи. Відповідно до протоколу передачу судової справи раніше визначеному складу суду від 04.11.2025 дана заява передана для розгляду судді Святошинського районного суду м. Києва Єросовій І.Ю. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. В силу приписів ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Суд, дослідивши матеріали судової справи №759/22912/23, перевіривши доводи представника позивача, викладені у заяві про ухвалення додаткового рішення від 03.11.2025, доходить таких висновків. В рамках даного провадження 03.11.2025 через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача - адвоката Котляра А.О. про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду питання про стягнення судових витрат із відповідача на користь позивача. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Впровадження зазначеного принципу має на меті забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Приписами ч. 2, 3 ст. 102 ЦПК України передбачено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторони (сторона) не надали відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (частина перша статті 103 ЦПК України). Згідно з ч. 1, 5-7 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. У постанові від 22.11.2023 у справі №712/4126/22 Велика Палата Верховного Суду у ході системного аналізу положень процесуального законодавства констатувала таке: - витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат; - висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи; - у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду; - при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи. ЄСПЛ неодноразово вказував, що початок «вирішення спору» щодо своїх «прав та обов`язків цивільного характеру» пов`язується з поданням цивільного позову (рішення від 21 червня 2007 року у справі «Редька проти України» (Redka v. Ukraine), заява № 17788/02, від 10 грудня 2009 року у справі «Васильчук проти України» (Vasilchuk v. Ukraine), заява № 31387/05). Період, коли тривало провадження щодо процесуальних питань, має розглядатись як частина розгляду справи по суті та, відповідно, як частина вирішення спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру (рішення ЄСПЛ від 01 березня 2018 року у справі «Літвінюк проти України» (Litvinyk v. Ukraine), заява № 55109/08). Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ. Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не відповідає вимогам розумності та правової визначеності, «підриває» конструкцію забезпечення передбачуваності застосування процесуальних норм, а тому не є такою, що відповідає верховенству права. На підтвердження викладеного у заяві про ухвалення додаткового рішення адвокат Котляр А.О. посилається на наявність у матеріалах справи квитанції від 25.12.2024 про оплату послуг експерта у розмірі 149 941 грн. 44 коп. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Суд звертає увагу, що факт здійснення позивачем [PERSON] оплати послуг експерта підтверджується й актом виконаних послуг від 24.04.2025 (т. 1 а.с. 200, 201), зі змісту якого вбачається, що [PERSON] сплатила 149 941 грн. 44 коп. Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких відносяться зокрема й витрати на правову допомогу, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У ході системного аналізу заявлених позивачем [PERSON] позовних вимог та змісту резолютивної частини рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27.10.2025 суд дійшов висновку про те, що позивачу підлягають відшкодування витрат пов`язаних із залученням експертів у розмірі 149 941 грн. 44 коп. Враховуючи, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.10.2025 цивільний позов [PERSON] до [PERSON] повністю задоволений, у ході судового розгляду справи позивачем надано достатні документи, які підтверджують, що нею в рамках даного провадження понесені судові витрати пов`язані із залученням експерта у розмірі 149 941 грн. 44 коп., беручи до уваги принцип пропорційності відшкодування сум понесених судових витрат задоволеним судом позовним вимогам, суд доходить висновку про необхідність задоволення вимог представника позивача - адвоката Котляра А.О. заяви від 03.11.2025 шляхом ухвалення додаткового рішення в рамках даної справи та стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судових витрат пов`язаних із залученням експертів у розмірі 149 941 грн. 44 коп.

Outcome: approved