Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує, що шлюб з відповідачем зареєстровано 17 липня 2024 року. У шлюбі сторони спільних дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з червня 2025 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Ухвалою судді від 10 січня 2025 року відкрито провадження, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження, залучено сторін. 06 березня 2025 року ухвалою суду сторонам надано строк для примирення шість місяців та зупинено провадження по справі. Ухвалою суду від 01 жовтня 2025 року відновлено провадження по справі, призначено судове засідання. Ухвалою суду від 10 листопада 2025 року постановлено провести заочний розгляд справи. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, просила розглянути справу за її відсутності, примирення з відповідачем не відбулося, на розірванні шлюбу наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечувала, про що надала заяву. Відповідач [PERSON] повторно не прибув в судове засідання, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, засобами рекомендованого поштового зв`язку, про причини неявки суд не повідомив та не подавав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд дійшов висновку, що згідно ст. 280 ЦПК України необхідно провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно\~до ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~зі ст. 56 СК України\~чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. У \~ст. 110 СК України\~визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як установлено ч. 2\~ст.112 Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони у справі уклали шлюб 17 липня 2024 року, який було зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стануу місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис за № 530, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). У шлюбі сторони спільних дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з червня 2025 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вказані обставини постають з позовної заяви, підтверджуються письмовими доказами наявних в матеріалах справи. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача. Спір між сторонами щодо розподілу майна фактично відсутній. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., а відтак з відповідача на користь позивача необхідно стягнути зазначену суму. Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами у справі доказів.

Outcome: approved