Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

представник Усенко М.І. в інтересах ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», 16.07.2025 звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 89\~500 грн. 00 коп. боргу за договором про споживчий кредит № 104008178 від 15.10.2021. Позов обґрунтовує тим, що 15.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір № 104008178, згідно умов якого Товариство строком на 30 днів, тобто до 14.11.2021, надало відповідачу 20\~000 грн. 00 коп. кредиту зі сплатою процентів за користування ним, в порушення умов договору відповідач свої зобов`язання за таким належним чином не виконував, через що у нього перед ТОВ «Мілоан» виникла заборгованість, яка станом на 27.01.2022 склала 89\~500 грн. 00 коп. з яких 20\~000 грн. 00 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 67\~500 грн. 00 коп. - заборгованість за процентами та 2 000 грн. 00 коп. заборгованість за комісією, що 27.01.2022 між ТОВ «Мілоан»\~та позивачем укладено договір\~відступлення прав вимоги №\~79-МЛ/Т,\~згідно умов\~якого право грошової вимоги\~за кредитним договором № 104008178 від 15.10.2021 перейшло до позивача, сума заборгованості на 10.07.2025 складає 89\~500 грн. 00 коп. Просив стягнути заборгованість за означеним договором, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8\~000 грн. Ухвалою судді від 21.07.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 11). Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Усенко М.І. у судове засідання не з?явився, у заяві від 11.09.2025 просив про задоволення позову та розгляд справи за його відсутності (а.с. 24). Відповідач у судове засідання не з`явився, представник Мартин В.І. у заяві від 11.11.2025 позов визнала частково, не заперечує щодо стягнення з довірителя на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 104008178 від 15.10.2021, що складається з тіла кредиту в розмірі 20\~000 грн. та 7\~500 грн. процентів, нарахованих в межах строку кредитування, а також 3\~000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, просила про розгляд справи за її відсутності (а.с. 28). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 означеного Кодексу, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Із копії договору про споживчий кредит № 104008178 та додатків до нього, анкети-заяви на кредит № 104008178, довідки про ідентифікацію, інших матеріалів справи убачається, що 15.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір, за умовами якого Товариство строком на 30 днів, надало відповідачу 20 000 грн. 00 коп. кредиту, а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування таким у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Пунктом 1.4 договору передбачений термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) : 14.11.2021. Проценти за користування кредитом становлять 7\~500 грн., які нараховуються за стандартною ставкою 1, 25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5, 00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Згідно платіжного доручення № 33786664 від 15.10.2021, ТОВ «Мілоан» на виконання умов договору № 104008178 від 15.10.2021, 15.10.2021 перерахувало грошові кошти у сумі 20\~000 грн. на платіжну картку № [NUMBER] [PERSON] . Про те, що держателем платіжної картки № [NUMBER] є [PERSON] , ІПН: [NUMBER] , що 15.10.2021 на цю ж картку через платіжну систему проведено зарахування переказу на суму 20000 грн. від ТОВ "Мілоан", окрім іншого, стверджується також інформаційним листом АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-250731/39328-БТ від 08.08.2025, наданим суду на підставі ухвали від 21.07.2025 (а.с. 16). 27.01.2022, між ТОВ «Мілоан» (далі - кредитор) та позивачем (далі новий кредитор) укладено договір відступлення прав вимоги №\~79-МЛ/Т, відповідно до умов якого, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості). Згідно акта приймання-передачі Реєстру Боржників за договором відступлення прав вимоги №\~79-МЛ/Т від 27.01.2022, Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 2\~643 особи. Факт оплати ТОВ «ФК «Кредит-капітал» суми фінансування за означеним договором підтверджується платіжною інструкцією №65564 від 27.01.2022. Відповідно до витягу з Реєстру Боржників до договору відступлення прав вимоги №\~79-МЛ/Т від 27.01.2022, сума заборгованості [PERSON] за договором № 104008178 від 15.10.2021 складає 89\~500 грн. 00 коп. з яких 20\~000 грн. 00 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 67\~500 грн. 00 коп. - заборгованість за процентами та 2 000 грн. 00 коп. заборгованість за комісією. Доказів повернення відповідачем [PERSON] позивачу отриманої у кредит від ТОВ «Мілоан» за договором № 104008178 від 15.10.2021 грошової суми у розмірі 20\~000 грн. 00 коп., матеріали справи не містять, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту 20\~000 грн. 00 коп. є обґрунтованою. Разом з цим, позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування коштами в розмірі 67\~500 грн. 00 коп. як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку по 27.01.2022. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Договором про споживчий кредит № 104008178 від 15.10.2021 визначений строк його дії, який становить 30 днів, саме протягом цього строку кредитодавець мав право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки\~тривалістю 30 днів, тому заборгованість, яку слід стягнути з відповідача за відсотками за означеним договором становить 7\~500 грн.(за період з 15.10.2021 по 14.11.2021). Правильність такого висновку підтверджується й додатком №1 до договору № 104008178 від 15.10.2021. Доказів про те, що позичальник ініціював продовження (пролонгацію) строку кредитування, або ж вчиняв будь-які дії на погашення заборгованості за кредитним договором, відповідно до розділу 2 договору, позивачем до матеріалів справи не долучено, як і не заявлено позовних вимог про стягнення відсотків, нарахованих в порядку ст. 625 ЦК України, а суд не вправі виходити за межі предмету та підстав позову.\~ Статтею 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями\~526,\~530,\~610,\~612\~ч.1\~ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З огляду на вищенаведене, а також, що [PERSON] внаслідок неналежного виконання умов укладеного 15.10.2021 договору допустив заборгованість перед Кредитором, враховуючи строки кредитування за таким та укладений між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» договір факторингу, позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача\~27 500 грн. 00 коп. боргу за договором № 104008178 від 15.10.2021. Підстав для стягнення з відповідача комісії за надання кредиту в розмірі 2 000 грн., суд не убачає, з огляду на наступне. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.09.2019 справа № 186/1333/16-ц, провадження № 61-27618св18 зазначено, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 у справі № 15-рп/2011, держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (пункт 1 частини другої статті 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. Держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Тим самим держава одночасно убезпечує добросовісного продавця товарів (робіт, послуг) від можливих зловживань з боку споживачів. Умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. У постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі № 6-1746цс16 вказується, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсація сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема, щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Пунктом 1.5.1 кредитного договору № 104008178 від 15.10.2021, укладеного між ТОВ «Мілоан» та відповідачем, передбачено комісію за надання кредиту 2 000 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Однак, встановивши в кредитному договорі сплату разової комісії, що нараховується в момент видачі кредиту, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позичальнику, що є незаконним, та фактично нарахував комісію за ту саму послугу, за яку відповідач повинен сплатити згідно з договором проценти. Зазначене узгоджується з усталеною судовою практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.08.2019 справа № 595/290/17, провадження № 61-29972св18; Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.10.2019 справа № 311/682/16-ц, провадження № 61-24756св18; від 02.10.2019 справа № 760/20414/14-ц, провадження № 61-31205св18. Умова, зазначена у договорі порушує принцип добросовісності та призводить до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, отже суперечить положенням статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що нарахування позичальнику комісії за надання кредиту без зазначення конкретних послуг, за які її сплачено, є незаконним, відтак вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією у розмірі 2 000 грн. 00 коп. задоволенню не підлягає. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Представник позивача Усенко М.І. у заяві від 16.07.2025 просив стягнути з відповідачки витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн. Із матеріалів справи убачається, що на підставі договору про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025 укладеного між АБ «Апологет» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», адвоката Усенко М.І., який діє згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2093 від 29.08.2012 та ордера серія ВС № 1381377 від 02.07.2025 уповноважено здійснювати представництво та захист прав і законних інтересів ТОВ «ФК «Кредит-капітал» у справі про стягнення заборгованості з боржника [PERSON] . Згідно акта № 271 наданих послуг від 06.07.2025 та детального опису до нього, розмір заявлених позивачем до стягнення витрат з відповідачки, складається з усної консультації, ознайомлення з матеріалами кредитної справи, погодження правової позиції з клієнтом та складення позовної заяви для направлення до суду. Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020, згідно якого, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial