Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Представник позивача - сільський голова Гриценко О.Г. в інтересах Органу опіки та піклування виконавчого комітету Руськополянської сільської ради звернувся до суду з позовною заявою про відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав та стягнення з них аліментів на дитину. Позов мотивований тим, що громадянка [PERSON] , [INFO] (паспорт громадянина № [NUMBER] , виданий 12.04.2012, орган, що видав 7130), зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , та [PERSON] , [INFO] (паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Канівським МРВ УМВС України в Черкаській області 12.02.2004), місце проживання: [ADDRESS] , мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Дубіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області 19 жовтня 2015 року, актовий запис № 34 від 19.10.2015. Відповідно до повідомлення КЗ «Центр надання соціальних послуг Руськополянської сільської ради» про сім`ю/особу, яка перебуває у складних життєвих обставинах, від 19.11.2024 у помешканні [PERSON] , яка веде негативний спосіб життя, в [ADDRESS] , була виявлена [PERSON] з дочкою [PERSON] . Власний будинок в [ADDRESS] , не придатний для проживання. Згідно з наказом служби у справах дітей виконавчого комітету Руськополянської сільської ради від 25.11.2025 № 54 на підставі акта оцінки потреб сім`ї/особи від 22.11.2024 дитину [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку із ухилянням матері від виконання своїх батьківських обов`язків. Дитина [PERSON] уже перебувала на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Руськополянської сільської ради з 28.02.2022 (наказ від 28.02.2022 № 3) по 08.02.2023 (наказ від 08.02.2023 № 9), знята з обліку у зв`язку із зміною місця проживання. Згідно з актами обстеження умов проживання від 09.12.2024, 28.01.2025, 13.05.2025 [PERSON] проживає у гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , умови проживання за адресою: [ADDRESS] , є незадовільними, будинок не придатний для проживання, електропостачання відсутнє, присадибна ділянка не оброблена, матір`ю не забезпечено базові потреби дитини, вона ніде не працює, ухиляється від виконання обов`язків стосовно малолітньої дитини, вживає алкогольні напої. Рішенням виконавчого комітету Руськополянської сільської ради від 11.12.2024 № 402 «Про влаштування дитини до сім`ї патронатного вихователя» на підставі заяви матері [PERSON] від 26.11.2024, з 10 грудня 2024 року малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , влаштовано на тимчасовий догляд та виховання в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Руськополянської сільської ради від 25.02.2025 № 57 «Про продовження терміну перебування дитини у сім`ї патронатного вихователя [PERSON] » на підставі заяви матері [PERSON] від 14.02.2025, продовжено термін перебування дитини [PERSON] , [INFO] , у сім`ї патронатного вихователя [PERSON] до 10.06.2025. Так, згідно із звітом про соціальний супровід сім`ї [PERSON] КЗ «Центр надання соціальних послуг Руськополянської сільської ради» надавалася соціальна послуга соціальний супровід (рішення про надання соціальних послуг від 09.12.2024 № 138). Неналежне виконання батьківських обов`язків матір`ю [PERSON] розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Руськополянської сільської ради (рішення від 21.02.2025 № 14), на якому гр. [PERSON] попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, рекомендовано належно виконувати батьківські обов`язки, забезпечити дитину належним доглядом і працевлаштуватися. Проте [PERSON] спосіб життя та своє ставлення до виконання батьківських обов`язків не змінила. Відповідно до пояснення патронатного вихователя [PERSON] від 27.03.2025, незважаючи на те, що мати [PERSON] проживає в с. Дубіївці, дитину відвідує дуже рідко (10.12.2024, 16.01.2025, 15.02.2025, 28.02.2025), під час хвороби вона дитину не відвідувала, навчанням дитини не цікавиться. Відповідно до довідки та характеристики від 02.05.2025 № 05-26/75 Дубіївського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Руськополянської сільської ради [PERSON] навчається у 3-А класі вказаного закладу з грудня 2024 року, регулярно відвідує заняття у школі, патронатний вихователь цікавиться успіхами дитини в навчанні, допомагає виконувати домашні завдання, мати [PERSON] не цікавиться станом навчання та виховання дитини, жодного разу не відвідувала навчальний заклад, до класного керівника з питань успішності дитини не зверталася. Крім того, громадянка [PERSON] , [INFO] , не працює, проживає у гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , власне житло не придатне для проживання, постійного місця проживання не має, не займається вихованням, навчанням дочки та не піклується про її фізичний і духовний розвиток. [PERSON] у шлюбі не перебуває. За місцем проживання [PERSON] характеризується негативно, ніде не працює, схильна до вживання алкогольних напоїв, вихованням і розвитком дитини не займається, уваги дитині не приділяє (довідка-характеристика від 05.05.2025 № 783/2). Громадянин [PERSON] , [INFO] , не має постійного місця проживання, мали факти зловживання алкогольними напоями, вихованням та утриманням своїх дітей, зокрема і [PERSON] , [INFO] , не займається (інформація служби у справах дітей виконавчого комітету Канівської міської ради від 30.04.2025 № 200). Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.12.2024, справа № 697/2269/24, [PERSON] позбавлений батьківських прав стосовно двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 09.05.2025 гр. [PERSON] визнала, що нічого не зробила, щоб повернути дитину до себе, не працевлаштувалася та не заперечувала проти відібрання у неї дочки [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Згідно з висновком органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Руськополянської сільської ради від 12.05.2025 № 116 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування про доцільність відібрання дитини без позбавлення батьківських прав», виконавчий комітет Руськополянської сільської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати без позбавлення батьківських прав малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , які є батьками малолітньої дитини [PERSON] , не піклуються про її духовний і фізичний розвиток, не забезпечують умов для безпечного проживання, якісного харчування, належного медичного догляду дочки. Таким чином, зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, свідоме нехтування своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачів до своїх батьківських обов`язків та залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Оскільки, положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позивач просить також стягнути з відповідачів аліменти по 1/4 частині з кожного від усіх видів їх заробітку щомісячно на утримання дитини до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні представник позивача Рудик Л.М. заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. У судовому засіданні представник третьої особи Сівков М.П. не заперечував щодо задоволення позовних вимог, оскільки вважав, що це найкраще відповідатиме інтересам дитини. У судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явились повторно, про час та дату слухання справи повідомлялись належним чином, про що свідчать конверти з поштовою кореспонденцією, які направлялись за зареєстрованим місцем проживання відповідачів та повернулись до суду без вручення із зазначенням причини повернення - адресат відсутній за вказаною адресою, тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом установлено, що батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.10.2015 року. У повідомленні КЗ «Центр надання соціальних послуг Руськополянської сільської ради» про сім`ю/особу, яка перебуває у складних життєвих обставинах, від 19.11.2024 зазначено, що у помешканні [PERSON] , яка веде негативний спосіб життя, в [ADDRESS] , була виявлена [PERSON] з дочкою [PERSON] . Власний будинок в [ADDRESS] , не придатний для проживання. Згідно з відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 07.05.2025 року № 809/2, які надано виконавчим комітетом Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Згідно з наказом служби у справах дітей виконавчого комітету Руськополянської сільської ради від 25.11.2025 № 54 на підставі акта оцінки потреб сім`ї/особи від 22.11.2024 дитину [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку із ухилянням матері від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно з актами обстеження умов проживання від 09.12.2024, 28.01.2025, 13.05.2025 [PERSON] проживає у гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , умови проживання за адресою: [ADDRESS] , є незадовільними, будинок не придатний для проживання, електропостачання відсутнє, присадибна ділянка не оброблена, матір`ю не забезпечено базові потреби дитини, вона ніде не працює, ухиляється від виконання обов`язків стосовно малолітньої дитини, вживає алкогольні напої. Згідно з відповіддю Служби у справах дітей виконавчого комітету Канівської сільської ради від 30.04.2025 р. № 200, [PERSON] [INFO] за адресою [ADDRESS] лише зареєстрований, але фактично не проживає в с. Межиріч [PERSON] не має постійного місця проживання, мали місце факти зловживання алкогольними напоями. Вихованням та утриманням своїх дітей не займається, не цікавиться їх життям. За вказаних обставин він вже позбавлений батьківських прав відносно двох дітей. [PERSON] не спроможний здійснювати виховання та догляд за дитиною [PERSON] [INFO] . У звіті про соціальний супровід сім`ї [PERSON] , яка опинилася в складних життєвих обставинах, який складено 09.05.2025 року фахівцем із соціальної роботи М. Сівковим, сім`я [PERSON] перебуває у складних життєвих обставинах. Дитина тимчасово влаштована до патронатної сім`ї з метою захисту її прав. Робота з матір`ю триває, однак ефективність супроводу обмежена через її пасивність та відмову від лікування. Подальший супровід рекомендовано продовжити. Відповідно до копії рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.12.2024 року, яке набрало законної сили, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітніх доньок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Руськополянської сільської ради від 11.12.2024 № 402 «Про влаштування дитини до сім`ї патронатного вихователя» на підставі заяви матері [PERSON] від 26.11.2024, з 10 грудня 2024 року малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , влаштовано на тимчасовий догляд та виховання в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Руськополянської сільської ради від 25.02.2025 № 57 «Про продовження терміну перебування дитини у сім`ї патронатного вихователя [PERSON] » на підставі заяви матері [PERSON] від 14.02.2025, продовжено термін перебування дитини [PERSON] , [INFO] , у сім`ї патронатного вихователя [PERSON] до 10.06.2025. Так, згідно із звітом про соціальний супровід сім`ї [PERSON] КЗ «Центр надання соціальних послуг Руськополянської сільської ради» надавалася соціальна послуга соціальний супровід (рішення про надання соціальних послуг від 09.12.2024 № 138). [PERSON] [INFO] , навчається у 3-А класі Дубіївського закладу загальної середньої освіти I-III ступенів Руськополянської сільської ради, що підтверджується довідкою від 02.05.2025 р. № 05-26/75. Згідно характеристики, виданої Дубіївським закладом загальної середньої освіти I-III ступенів Руськополянської сільської ради, учениця [PERSON] регулярно відвідує заняття в школі, на уроки не запізнюється. Випадків самовільного залишення навчального закладу не траплялося. Навчальним приладдям, сезонним одягом і взуттям дитина забезпечена. Завжди охайна, організована. [PERSON] - спокійна, доброзичлива, вихована учениця. Легко знаходить спільну мову з однокласниками. Відзначається щирою вдачею, чемна у спілкуванні, не проявляє агресії та ознак булінгу по відношенню до інших дітей, з повагою відноситься до старших. Дівчинка дуже відповідальна, старанно виконує покладені на неї обов`язки, сумлінно ставиться до виконання вказівок класного керівника. Проживає [PERSON] у патронатній сім`ї. Патронатний вихователь цікавиться успіхами дитини у навчанні, допомагає виконувати домашні завдання. Інформація від учениці про застосування до неї насильства вдома і в школі не надходила. Мати [PERSON] не цікавиться станом навчання та виховання дитини. Навчальний заклад жодного разу не відвідала, до класного керівника із запитаннями стосовно успішності, взаємодії з однокласниками та психоемоційного стану дитини не зверталася. Згідно з довідкою від 24.09.2024 р. № 1848/7/10571, яку видано командиром військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] [INFO] з 16.04.2024 року вважається таким, що самовільно залишив військову частину. З характеристики відносно [PERSON] [INFO] , яку видано 23.07.2024 р. № 319 старостою сіл Межиріч, Лука, Бабичі Канівської міської ради, останній не зареєстрований та не проживає в с. Межиріч. Згідно погосподарської книги за 2011-2015 роки № 1, ОПГО № 146-1, [PERSON] вибув 13.09.2013 року у с. Дубіївка Черкаського району. На даний час проживає без реєстрації, у домоволодінні свого батька [PERSON] , що знаходиться за адресою [ADDRESS] . [PERSON] ніде не працює, регулярно зловживає алкогольними напоями, не користується авторитетом серед жителів села. У довідці-характеристиці від 05.05.2025 року № 783/2, яку видано Руськополянською сільською радою, вказано, що [PERSON] зареєстрована і проживає за адресою [ADDRESS] , ніде не працює, вихованням та розвитком дитини [PERSON] не займається, уваги дитині не приділяє. Схильна до зловживання алкогольних напоїв. Згідно з висновком органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Руськополянської сільської ради від 12.05.2025 № 116 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування про доцільність відібрання дитини без позбавлення батьківських прав», виконавчий комітет Руськополянської сільської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати без позбавлення батьківських прав малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. За приписами ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 19 СК України передбачена участь органу опіки та піклування у захисті сімейних прав та інтересів. Відповідно до вимог законодавства України батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Статтею 143 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані забрати дитину із пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я. Частинами 1-3 статті 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Згідно з ч. 4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням. З огляду на викладене слід зазначити, що основними підставами для відібрання дитини від батьків серед іншого є випадки, що охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків (безвідповідальне ставлення до дитини та невжиття заходів щодо забезпечення лікування дитини у зв`язку із її тяжким станом здоров`я), а й з їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини до розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. З досліджених судом доказів слідує, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Об`єктивних обставин, які б перешкоджали батькам виконувати своїх обв`язки, судом не встановлено. Дитина перебуває на обліку як така, що перебуває у складних життєвих обставинах. Мати не дотримується рекомендацій працівників, які здійснювали соціальний супровід сім`ї, зокрема щодо приведення у відповідність санітарним та гігієнічним нормам житлового приміщення для безпечного проживання у ньому дитини, працевлаштування для погашення боргу за комунальні послуги, зловживає алкогольними напоями. Мати дуже рідко відвідувала дитину у сім`ї патронатного вихователя, де вона влаштована, не відвідувала навчальний заклад, в якому навчається дитина, не цікавиться її потребами, навчанням, розвитком, та не виявила бажання повернути дитину в сім`ю. Байдуже поставився до таких обставин і батько дитини. Жодних доказів, які б спростовували вищевказані обставини, матеріали справи не містять. Всі зазначені вище фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як винну поведінку батьків та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, а тому виходячи з пріоритету якнайкращих інтересів дитини з метою охорони її фізичного і психічного здоров`я, забезпечення нормального розвитку, суд дійшов висновку про наявність підстав для відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, оскільки така міра на даний час відповідає найкращим інтересам дитини і є єдиним способом захисту прав і якнайкращого забезпечення її інтересу та максимально можливою мірою його розвитку. Необхідно зауважити, що батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Відібрання дитини без позбавлення батьківських прав є тимчасовим заходом і батьки не позбавлені права звернутися до суду з вимогою про повернення дитини, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Згідно з ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлює, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідачі здорові, працездатні особи та мають можливість надавати матеріальну допомогу, а дитина потребує такої допомоги. Тому, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) кожного із відповідача. При визначені розміру аліментів судом враховані всі повідомлені обставини, передбачені ст.182 СК України. Оскільки позивачем при зверненні до суду у позовній заяві не вказано відомостей про наявний відкритий рахунок на ім`я дитини [PERSON] для зарахування на нього аліментів, то суд вважає за доцільне зобов`язати Орган опіки та піклування виконавчого комітету Руськополянської сільської ради відкрити рахунок у державному банку на ім`я дитини [PERSON] [INFO] . Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави по 3028 грн 00 коп. судового збору, оскільки позивач, як юридична особа, був звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів. Також, з відповідачів на користь позивача слід стягнути 3028 грн 00 коп. судового збору, сплаченого ним за вимогу про відібрання дитини, по 1514 грн 00 коп. з кожного. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved