Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

19.09.2024 року позивач [PERSON] звернувся до Дружківського міського суду Донецької області із позовною заявою шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», в якій просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 18.11.2006 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №1630. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18.11.2006 року між нимта [PERSON] (далі за текстом відповідач) укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку із чим звертається до суду з цим позовом. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 08.11.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 24). На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 19 грудня 2024 року №3707/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Дружківського міського суду Донецької області, Артемівського міськрайонного суду Донецької області» до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вищевказана цивільна справа. Ухвалою суду від 02.10.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 34). Позивач правом на участь у судовому засіданні не скористався, через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подала. Причини неявки суду не відомі. Оцінюючи характер\~процесу,\~значення справи\~для сторін,\~обраний позивачем\~спосіб захисту,\~категорію та\~складність справи,\~а також\~враховуючи належне\~повідомлення відповідача,\~його неявку\~до суду\~без поважних\~причин,\~не подання\~відзиву у\~встановлений законом\~строк, суд уважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідатиме ст. 280 ЦПК України. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що 18 листопада 2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 1630, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії № [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 27.07.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №493 (а.с. 5). Судовим розглядом установлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, жодних стосунків, притаманних подружжю, не підтримують. Відповідно до ч. 1 ст.\~24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частина 1 статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно\~ст.110 СК України. Як передбачено ч. 2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не застосовує положення\~ст.\~111\~СК України яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп., понесені позивачем та документально підтверджені (а.с. 15), стягнути з відповідача на його користь. Інші процесуальні витрати по справі відсутні.

Outcome: approved