Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даним позовом, який мотивує тим, що 12 листопада 2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу у них народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . Вказує, що протягом останнього часу стосунки між ними поступово почали погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення сімейних відносин, спільне життя не склалось через відсутність взаємопорозуміння, кожен із подружжя живе своїм життям, шлюбні стосунки фактично припинені, спільного господарства не ведуть, на переконання позивача, реєстрація шлюбу носить лише формальний характер. У зв`язку з наведеним, просить суд шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати, стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач не скористалася правом на участь у судовому засіданні та подала заяву, згідно якої просить провести розгляд справи без її участі, протии ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач також не скористався правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень, заяв чи клопотань не подавав. У відповідності до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 12.11.2009 року, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що був зроблений відповідний актовий запис №567 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 29.02.2012 (повторно). Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин та їх шлюб існує лише формально, спільного господарства не ведуть, примирення між сторонами неможливе, спору про місце проживання дитине немає. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З`ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст. 112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч. 3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданного управлінням мерії Дьондьош, Республіка Угорщина, від 07.01.2016 року, [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачем ставиться вимога про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зі ст.\~182\~СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи надані сторонами по справі докази та враховуючи, що відповідач добровільно не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини, доказів зворотного суду надано не було, а також те, що обов`язок утримувати дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, за таких обставин, суд дійшов до висновку, що відповідач зобов`язаний нести витрати на утримання свого сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання заяви у розмірі 1 211.2 грн.

Outcome: approved