Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

В січні 2023 року АТ «ОТП БАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №2032655218 від 18.08.2020, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 61500,00 грн. на цільове використання на споживчі цілі та 1476,00 грн. на придбання послуг зі страхування, тобто на загальну суму 62976,00 грн. Строк повернення кредиту за договором становить 18.08.2025. Умовами договору передбачено нарахування комісії за управління кредитом 0,85 % від суми кредиту та фіксована відсоткова ставка у розмірі 28,80% річних. Повернення кредиту має здійснюватися шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів. Щомісячний платіж становить 2527,30 грн. на місяць, окрім останнього, який складає 2485,67 грн. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача. Однак, відповідач умови кредитного договору виконував неналежним чином, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором №2032655218 станом на 22.09.2022 становить 71014,83 грн., яка складається з: 52316,37 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12754,78 грн. - заборгованість за відсотками; 5943,68 грн. - заборгованість за комісією. Крім того, між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2032655218 CARD від 18.08.2020 року . Відповідно до паспорту споживчого кредиту від 18.08.2020 р. позичальник підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування. Так, 18.08.2020 відповідач звернувся до позивача із вимогою відкриття карткового рахунку , тим самим підписавши особисто Заяву -анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2032655218 CARD від 18.08.2020та безумовно прийняв пропозицію банку та погодився із тим, що анкета-заява разом із Правилами користування карткою, Тарифами, Графіком платежів та паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг . Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору , банк відкриває позичальнику поточний (картковий) рахунок № [NUMBER] разом із отриманням електронного платіжного засобу у вигляді картки МС GOLD , валюта рахунку - гривня. Відповідно по п. 2.1 Заяви -анкети визначено умови обслуговування кредитної лінії. На виконання умов вищевказаного кредитного договору Банк свої зобов`язання щодо надання відповідних сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. У зв`язку з порушенням умов Заяви -Анкети № 2032655218 CARD від 18.08.2020, станом на 13.10.2022 року, заборгованість [PERSON] перед АТ «ОПТ Банк» становить суму у розмірі 15313,03 грн. , що складається із : заборгованості за тілом кредиту - 8752,21 грн.; заборгованості за відсотками - 992,76 грн. ; заборгованості за прострочене тіло кредиту - 2947,79 грн.; заборгованості за простроченими відсотками - 2620,27 грн. Посилаючись на вищевикладене позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості у загальному розмірі 86327,86 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн. Ухвалою від 05.01.2023 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи(том 1 а.с.88). 18.04.2023 відповідачем [PERSON] в особі представника адвоката Працевитого Г.О. подано зустрічний позов до АТ «ОТП БАНК» про захист прав споживачів, визнання умов договору про стягнення комісії недійсними, яким мотивовано тим, що п. 1.1 вищезазначеного кредитного договору встановлено розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 0,85% щомісяця від суми кредиту, що складає 535,30 грн. на місяць, тобто за весь період кредитування 32118,00 грн. При цьому, жодної інформації про те, які послуги розуміються під обслуговування кредитної заборгованості не міститься ні у Правилах кредитування, ні у Паспорті споживчого кредиту, ні у Анкеті-заяві на отримання кредиту, ні у кредитному договорі від 18.08.2020. У той же час, на позичальника не може бути покладено обов`язку сплачувати за дії, які на його користь банк не вчиняє. З 18.08.2020 року відповідач не отримував жодних послуг щодо обслуговування кредитної заборгованості, окрім повідомлення раз на місяць за ініціативою позичальника інформації про поточний розмір заборгованості. Вважає умову п. 1.1 кредитного договору в частині комісії несправедливою та такою, що в силу вимог ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» не може бути включена до умов кредитного договору. Тому просив на підставі ст. 203, ст. 215 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного суду від 13.07.2022 № 4-44цс21, справа № 496/3134/19, визнати недійсним п. 1.1 кредитного договору № 2032645218 від 18.08.2020, що передбачає обов`язок позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 0,85% щомісяця, укладеного між [PERSON] та АТ «ОТП БАНК», стягнути з АТ «ОТП БАНК» на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу (а.с. 117-128, том 1 ). Ухвалою суду від 31.05.2023 зустрічний позов прийнято до розгляду, вимоги за зустрічним позовом об`єднані з вимогами за первісним позовом в одне провадження, встановлено строки для подання заяв по суті справи(а.с.141-142, том 1 ). 13.07.2023 надійшов відзив на зустрічну позовну заяву від представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) , вважає зустрічний позов необґрунтованим, просить залишити без задоволення зустрічну позовну заяву , позов АТ «ОТП Банк» до [PERSON] задовольнити в повному обсязі ,відмовити у відшкодуванні витрат на правничу допомогу представника позивача - адвоката Працевитого Г.О. (а.с. 151-154 , том 1). 31.10.2023 надійшла відповідь представника [PERSON] - адвоката Працевитого Г.О. на відзив (в порядку ст.179 ЦПК України) від 25.10.2025 (а.с. 182-186,том 1). На підтвердження зміни прізвища відповідача за первісним позовом(позивача за зустрічною позовною заявою) [PERSON] на Глотка суду надано копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 189 , том 1 ) 10.11.2023 від представника АТ «ОТП Банк» надійшли заперечення на відповідь на відзив(а.с. 193-196 том 1). 30.05.2024 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Димитрашко Д.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи , в зв`язку з мирним врегулюванням боргу( а.с. 214, том 1 ) . Ухвалою від 06.01.2025 задоволено клопотання представника позивача АТ «ОТП Банк» Лісової В.Ю. про проведення судового розгляду по даній справі в режимі відеоконференції (а.с. 251, том1 ). Ухвалою суду від 09.01.2025 року про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження , по справі призначено підготовче судове засідання ( а.с. 5, том 2 ). Ухвалою від 24.09.2025 закрито підготовче провадження у даній цивільній справі , справа призначена до судового розгляду по суті (а.с. 54 том2). Сторони в судове засідання не з`явились. Представником позивача(представником відповідача за зустрічним позовом ) суду надано клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав . Проти задоволення зустрічного позову заперечував, просив в задоволенні зустрічного позову відмовити з підстав, наведених у відзиві на зустрічний позов. Відповідач (позивач за зустрічним позовом) та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, представник відповідача (позивач за зустрічним позовом) надав суду заяву про розгляд справи за відсутності [PERSON] та її представника, позов «ОТП БАНК» визнають частково в розмірі 57576,95 грн. Зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у заявах по суті справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] були укладені кредитні договори № 2032655218від 18.08.2020 року та №2032655218 CARD від 18.08.2020 року. 18.08.2020 [PERSON] було підписано Анкету-заяву на отримання кредиту в АТ «ОТП БАНК», в якій зазначила суму бажаного кредиту 61500,00 грн. на 60 місяців (а.с. 29, том 1) 18.08.2020 [PERSON] ознайомилася та підписала паспорт споживчого кредиту, який містив умови, аналогічні тим, що зазначені у кредитному договорі, додатком до якого є орієнтовний графік платежів за кредитом (а.с. 31, том 1 ). Також, 18.08.2020 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір№2032655218, за умовами якого відповідачу було надано кредит розміром 61500,00 грн. на цільове використання на споживчі цілі та 1476,00 грн. на придбання послуг зі страхування, тобто на загальну суму 62976,00 грн. Строк повернення кредиту за договором становить 18.08.2025 (а.с. 25-27, том 1 ). Умовами договору передбачено нарахування комісії за управління кредитом 0,85 % від суми кредиту та фіксована відсоткова ставка у розмірі 28,80 % річних. Повернення кредиту має здійснюватися шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів. Щомісячний платіж становить 2537,30 грн. на місяць, окрім останнього, який складає 2485,67 грн., у тому числі комісія 535,30 грн. на місяць, що зазначено у Графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту, що є Додатком № 1 до договору (а.с. 26(зворотній бік), том 1). Користування кредитними коштами та сплата платежів підтверджується випискою по особовим рахункам. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України). Частиною 1ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі шляхом видачі [PERSON] готівки , що підтверджується копією заяви на видачу готівки № 209Т02QR0D від 18.08.2020 (а.с.30 том 1) Однак, [PERSON] умови кредитного договору виконувала неналежним чином, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором № 2032655218 станом на 22.09.2022 становить 71014,83 грн., яка складається з: 52316,37 грн. заборгованість по тілу кредиту, 12754,78 грн. заборгованість за відсотками, 5943,68 грн. заборгованість за комісією. Сума заборгованості за Заявою -Анкетою № 2032655218_CARD від 18.08.2020 року, станом на 13.10.2022 складає 15313,03 грн. а саме : заборгованость за тілом кредиту 8752,21грн.; заборгованість за відсотками 992,76 грн.; заборгованості за прострочене тіло кредиту 2947,79 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 2620,27 грн. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Стаття 559 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). За змістом ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. На порушення норм закону та умов договору [PERSON] свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала , кредит та проценти за користування кредитом у визначений договором строк не повернула. Відтак, [PERSON] є такою, що прострочила виконання кредитного зобов`язання за договором 2032645218 від 18.08.2020, зокрема, у частині повернення тіла кредиту та відсотків, з огляду на що позовні вимоги АТ «ОТП БАНК» у цій частині суд вважає обґрунтованими. Стосовно позовної вимоги АТ «ОТП БАНК» про стягнення комісії та, відповідно, вимог зустрічного позову [PERSON] про визнання недійсним п. 1.1 кредитного договору№ 2032645218 від 18.08.2020, в частині обов`язку сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 0,85 % щомісячно, суд зазначає таке. Так, умовами п. 1.1 кредитного договору встановлено, що комісія за управління кредитом сплачується щомісячно у розмірі 0,85% від суми кредиту (а.с. 25, том 1). У графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту окремим стовпчиком (7) визначено розмір додаткового платежу за обслуговування кредитної заборгованості, що складає 535,30 грн. щомісяця протягом строку кредитування , всього 32118,00 (а.с. 26(зворотній бік), том 1). За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Отже, законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечитьЗакону України«Про споживче кредитування». Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Згідно з ч. 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, серед іншого, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до п. 5 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених Постановою Правління Національного банку України від 08.06.2017 № 49 (далі Правила розрахунку), банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту та графік платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил розрахунку). Згідно з додатком 1 до Правил розрахунку загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила розрахунку розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. У Правилах кредитування (публічних), затверджених наказом АТ «ОТП БАНК» № 07-1 від 17.01.2020, не визначено поняття комісії, а у п. 2.1 р. 2 вказано в якості визначення терміну «Комісія за управління Кредитом» становить певний відсоток від розміру Кредиту, розмір відсотка визначається Сторонами у Кредитному договорі, яку Позичальник сплачує, згідно з Графіком Платежів (а.с. 33 зворотній бік, том 1). Отже, ані кредитним договором, ані правилами кредитування не конкретизовано саме послугу, за яку позичальник має оплачувати комісію. У той же час, в п.п. 2.1.3.5 п. 2.1.3 п. 2.1 Правил кредитування (Публічних) визначено перелік додаткових послуг банку, які сплачуються Позичальником один раз у день укладення Кредитного договору згідно з Тарифами Банку. До цих послуг віднесено такі: «СМС+Довідка» (надання Позичальнику довідки про відсутність заборгованості по кредиту за умови його повного погашення в електронному форматі), «Кредитний пакет» (надання виписок в електронному вигляді тощо). У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Велика Палата Верховного Суду у пунктах 71-73 постанови від 10.04.2019 у справі № 463/5896/14-ц(провадження№ 14-90цс19) дійшла таких висновків: недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається(абзац перший частини другої статті 215 ЦК України); якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтepecy позивача; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. У пунктах 74, 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) сформульовано висновки про те, що такий cпociб захисту цивільних прав та інтересів як визнання правочину недійсним застосовується до оспорюваних правочинів за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого, чи інша заітересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. Отже, якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи свої вимоги нікчемністю правочину. Якщо ж інша сторона звернулася до суду з вимогою про виконання зобов`язання з правочину в натурі, то відповідач вправі не звертатись з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (зустрічною чи окремою), а заперечувати проти позову, посилаючись на нікчемність правочину. Суд повинен розглянути такі вимоги i заперечення й вирішити cпip по суті; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд зазначає цей висновок у мотивувальній частині судового рішення в якості обґрунтування свого висновку по суті спору, який відображається у резолютивній частині судового рішення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 в справі № 496/3134/19 (провадження № 4-44цс21), застосувати висновки якої просить [PERSON] (Глотка) у зустрічному позові, враховуючи вищезазначене, наголосила, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Судове рішення щодо правових наслідків недійсного правочину, в якому суд у мотивувальній частині робить висновки щодо дійсності чи нікчемності правочину, відповідає зазначеному принципу. Таким чином, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що позовні вимоги про визнання недійсними положень окремих пунктів кредитного договору щодо визнання недійсними умов про сплату комісії не підлягають задоволенню саме у зв`язку із обранням неналежного способу захисту порушеного права. За таких обставин, суд доходить висновку, що умови п. 1.1 кредитного договору № 2032655218 від 18.08.2020 року у частині сплати комісії розміром 0,85 % від суми кредиту, щомісячно, відповідно до вищезазначених положень законодавства є нікчемними, у зв`язку із чим не підлягають задоволенню вимоги зустрічного позову про визнання їх недійсними у зв`язку із обранням неналежного способу захисту порушеного права. Водночас, з урахуванням висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 в справі № 496/3134/19 (провадження № 4-44цс21), які підлягають застосуванню судом у цій справі на підставі положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, а також враховуючи приписи ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України вважає необхідним застосувати такий спосіб захисту порушеного права [PERSON] як зобов`язання АТ «ОТП БАНК» здійснити перерахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 2032655218 від 18.08.2020 з огляду на нікчемність пункту 1.1 цього договору в частині встановлення розміру комісії за обслуговування кредитної заборгованості 0,85% щомісяця від суми кредиту. Підсумовуючи все вищевикладене, позов АТ «ОТП БАНК» до [PERSON] суд задовольняє частково шляхом стягнення з останньої на користь АТ «ОТП БАНК» заборгованості за кредитним договором № 2032655218 від 18.08.2020 станом на 22.09.2022 розміром 57576,95 грн.(71014,83 - 7494,20 (сплачена комісія за розрахункове обслуговування) -5943,68 (нарахована комісія за розрахункове обслуговування) , яка складається з заборгованості за тілом кредиту 44822,17 грн. та заборгованості за відсотками 12754,78 грн.; за анкетою -заявою №2032655218 CARD від 18.08.2020 станом на 13.10.2022 у розмірі 15313,03 грн., що складається з : заборгованості за тілом кредиту 8752,21грн.; заборгованості за відсотками 992,76 грн.; , заборгованості за прострочене тіло кредиту 2947,79 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 2620,27 грн. , а зустрічний позов [PERSON] до АТ «ОТП БАНК» про визнання недійсними положень пункту 1.1 цього договору в частині встановлення розміру комісії за обслуговування кредитної заборгованості 0,85% щомісяця від суми кредиту залишає без задоволення, водночас, застосувавши наслідки його нікчемності з врахуванням вищезазначених правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь АТ «ОТП БАНК» підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, у розмірі 2095,00 грн. Судові витрати [PERSON] розподілу не підлягають у зв`язку із відмовою останній у позові.

Outcome: partial