Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обгрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що відповідно до рішення Селидівського міського суду Донецької області\~№242/3568/20 від 12 січня 2021 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] , на дитину [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму\~та не більше десяти прожиткових мінімумів\~для дитини відповідного віку, починаючи з 26 серпня 2020 року, та до повноліття дитини. Він з матір`ю дитини зв`язок не підтримує, має інший шлюб із [PERSON] . Від шлюбу з [PERSON] позивач має другу дитину [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з викладеним, позивач просить суд призначити розмір аліментів згідно чинного законодавства з наступного розрахунку, а саме в розмірі 1/3 (33%) доходу платника аліментів, що діляться порівну на двох дітей, тобто по 1/6 частини на кожну дитину. Так як, при народженні дітей від різних матерів, діти мають рівні права на отримання аліментів. Крім цього, просить врахувати, що на його утриманні перебувають батьки пенсіонери похилого віку, які потребують стороннього догляду та матеріальної підтримки на придбання ліків, продуктів харчування та інших засобів для існування. Зазначені витрати також покладаються на позивача, який допомагає батькам, іншої сторонньої допомоги батьки не мають. Наразі дружина позивача перебуває у статусі непрацездатної, а також має проблеми зі здоров`ям. Таким чином, основний обов`язок утримання сім`ї, забезпечення потреб дружини та маленької дитини покладено виключно на позивача. За таких обставин сплата аліментів у попередньо визначеному розмірі, як зазначає позивач, є для нього надмірним фінансовим тягарем та ставить під загрозу можливість належного утримання нової сім`ї й маленької дитини, яка потребує постійної уваги та забезпечення базових потреб. Враховуючи зміни у матеріальному та сімейному стані просить зменшити розмір аліментів, визначений попереднім рішенням суду. Позивач у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала.. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області\~№242/3568/20 від 12 січня 2021 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] , на дитину [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму\~та не більше десяти прожиткових мінімумів\~для дитини відповідного віку, починаючи з 26 серпня 2020 року, та до повноліття дитини. 14.03.2023 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 08. Від цього шлюбу у позивача народився син: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 932). Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою №1206-5002847055 від 04.07.2023 року. До позовної заяви додані відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків станом на 13.09.2025 року, згідно яких позивач отримує заробітну плату та інші виплати. Також, до позовної заяви додано довідку №1011 від 18.07.2025, про те, що [PERSON] знаходилась на лікуванні у КНП КМР «МЛ №9» у відділенні №4 з 22.06.2025 р. по 18.07.2025 р., та чеки щодо придбання ліків. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився матеріальний та сімейний стан. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, конструкція зазначеної статті 192 СК України визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22). Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також визнання його недійсним, скасування. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Згідно зі ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїхвимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, установивши, що змінився сімейний стан особи, а саме народження від іншого шлюбу дитини, дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказана обставина є самостійною підставою для зменшення розміру стягуваних із нього аліментів на користь відповідачки з 1/4 на 1/6 частини. Така позиція зазначена в постанові КЦС ВС від 19.06.2024 у справі № 686/22677/23. За таких обставин по справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З урахуванням наявності у позивача іншої малолітньої дитини, суд вважає, за можливе змінити розмір стягуваних аліментів до 1/6 частини, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з набрання даним рішенням законної сили. Визначений розмір аліментів буде відповідати потребам дитини, критеріям виваженості, розумності та справедливості. Згідно з п.23Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved