Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

10.06.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №799998131, обґрунтовуючи свої\~вимоги тим,\~що 08.06.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №799998131, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Цей договір укладено у вигляді електронного документа із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно\~Закону України «Про електронну комерцію». 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №38 від 26.11.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 17363,7 грн., з яких: 9000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3989,70 сума заборгованості за відсотками; 4374,00 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою. 19.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимальні кредити» та [PERSON] укладено кредитний договір №LM944533586. 20.03.2024 року між ТОВ «Оптимальні кредити» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 20/0324-01, за умовами якого ТОВ «Оптимальні кредити» зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до реєстру боржників №12 від 18.09.2024 до договору факторингу №20/0324-01 укладеного між ТОВ «Оптимальні кредити» та ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №LM944533586. 27.02.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК "ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27/0225-01, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК "ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 27.02.2025 року до договору факторингу№ 27/0225-01 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16060,5 грн., з яких: 4300 сума заборгованості по основному боргу; 9610,5 сума заборгованості по процентам; 2150 грн. неустойка. 28.06.2024 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Незалежні Фінанси» та відповідачем було укладено кредитний договір № 1852325 в електронній формі. 27.11.2024 року між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27112024/1, за умовами якого ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 27.11.2024 року до договору факторингу №27112024/1 від 27.11.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 30742,6 грн., з яких: 9800 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 15517,6 грн. сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 525,00 грн. заборгованість по комісії за надання кредиту; 4900 грн. сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Враховуючи вищезазначене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість: - за договором позики №7998131 в розмірі 17363,7 грн., з яких: 9000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3989,70 сума заборгованості за відсотками; 4374,00 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою. - за кредитним договором №LM944533586 в розмірі 16060,5 грн., з яких: 4300 сума заборгованості по основному боргу; 9610,5 сума заборгованості по процентам; 2150 грн. неустойка. - за кредитним договором №1852325 в розмірі 30742,6 грн., з яких: 9800 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 15517,6 грн. сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 525,00 грн. заборгованість по комісії за надання кредиту; 4900 грн. сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Всього заборгованість у загальному розмірі становить 64166,80 грн. Ухвалою судді від 11.06.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не прибув. У позовній заяві міститься прохання про розгляд справи за відсутності представника позивача, який також не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяв, що перешкоджають розгляду справи від неї не надходило, відзив вона не подавала. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач була повідомлена про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлено,\~що 08.06.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №799998131 строком на 30 днів, тобто до 07.07.2024, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 9000 грн. Сторони погодили, що процентна ставка за користування кредитом за період з 08.06.2024 по 07.07.2024 становить 0,83 % на добу. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №38 від 26.11.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 17363,7 грн., з яких: 9000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3989,70 сума заборгованості за відсотками; 4374,00 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою. 19.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимальні кредити» та [PERSON] укладено кредитний договір № LM944533586, строком на 30 днів, тобто до 18.08.2024, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 4300 грн. Сторони погодили, що процентна ставка за користування кредитом за період з 19.07.2024 по 18.08.2024 становить 1,500 % на добу. 20.03.2024 року між ТОВ «Оптимальні кредити» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 20/0324-01, за умовами якого ТОВ «Оптимальні кредити» зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до реєстру боржників №12 від 18.09.2024 до договору факторингу №20/0324-01 укладеного між ТОВ «Оптимальні кредити» та ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № LM944533586. 27.02.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27/0225-01, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 27.02.2025 року до договору факторингу № 27/0225-01 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16060,5 грн., з яких: 4300 сума заборгованості по основному боргу; 9610,5 сума заборгованості по процентам; 2150 грн. неустойка. 28.06.2024 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Незалежні Фінанси» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1852325 в електронній формі, строком на 345 днів, тобто до 08.06.2025, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 10000 грн. Сторони погодили, що процентна ставка за користування кредитом за період з 28.06.2024 по 08.06.2025 становить 1,11 % на добу. 27.11.2024 року між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27112024/1, за умовами якого ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 27.11.2024 року до договору факторингу №27112024/1 від 27.11.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 30742,6 грн., з яких: 9800 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 15517,6 грн. сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 525,00 грн. заборгованість по комісії за надання кредиту; 4900 грн. сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем нарахована позивачем на момент подання позовної заяви за договором позики №7998131 в розмірі 17363,7 грн., з яких: 9000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3989,70 сума заборгованості за відсотками; 4374,00 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою. За кредитним договором №LM944533586 в розмірі 16060,5 грн., з яких: 4300 сума заборгованості по основному боргу; 9610,5 сума заборгованості по процентам; 2150 грн. неустойка. За кредитним договором №1852325 в розмірі 30742,6 грн., з яких: 9800 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 15517,6 грн. сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 525,00 грн. заборгованість по комісії за надання кредиту; 4900 грн. сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Враховуючи наведене, позивач просить стягнути заборгованість за договорами у загальному розмірі 64166,80 грн. Укладання договорів факторингу між первісним кредитором ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», між первісним кредитором ТОВ «Оптимальні кредити» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» та між первісним кредитором ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» до виникнення кредитних правовідносин з позичальниками не можуть ставити під сумнів відступлення прав вимоги за такими договорами факторингу новому кредитору, оскільки станом на момент укладення подібних кредитних договорів договори факторингу були чинними.\~ Як вбачається з розрахунку заборгованості, за договором позики №799998131 за період з 26.11.2024 по 30.04.2025 загальна заборгованість становить 17363,7 грн. Згідно розрахунку заборгованості, за кредитним договором №LM944533586 від 19.07.2024 року, станом на 15.12.2024 року загальна заборгованість становить 16060,5 грн. Також, з відомостей за кредитним договором №1852325 вбачається, що за період з 28.06.2024 року по 27.11.2024 року щоденно здійснювалися нарахування та погашення кредиту. Відповідачем не надано суду доказів на спростування зазначених розрахунків заборгованості, як і не надано доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань. Доказів на підтвердження визнання зазначених договорів у встановленому законом порядку недійсним, матеріали справи не містять, та стороною відповідача суду надано не було. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 Цивільного кодексу України). В силу вимог\~ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч. 1\~ст. 516 Цивільного кодексу України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст.517 Цивільного кодексу України\~первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Враховуючи надані позивачем докази переходу прав вимоги за вищевказаними кредитними договорами, суд дійшов висновку, що позивач набув права вимоги до відповідача в обсязі, визначеному вказаними договорами. Згідно зі\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях (ст.ст.12,81 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4\~ст.263 ЦПК України). У відповідності до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1\~ст.212 ЦК України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Статтею 626 ЦК України\~визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1\~ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень\~ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положенням ч.1\~ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України\~встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із\~ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі\~ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст.11 цього Кодексу. За положеннями п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6ст. 81\~ЦПК України). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). Суд наголошує, що за правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 листопада 2023 року у справі № 462/2056/20 засадничі принципи цивільного судочинства змагальність та диспозитивність покладають на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог. Саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Отже, позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. Згідно з цивільним процесуальним законом тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків. За\~статтею 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша); правочини можуть бути односторонніми та дво-чи багатосторонніми (договори) (частина друга). Відповідно до частини першої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (абзац перший). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (абзац другий). Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року (справа №127/33824/19) дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України, може мати електронну форму; договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначає\~Закон №675. Відповідно до частини першої\~статті 3 Закону №675\~електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5); одноразовий ідентифікатор\~алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію; одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12); електронний підпис одноразовим ідентифікаторомдані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт6). Порядок укладення електронних договорів регулюється\~статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року № 675-VIII\~(далі\~Закон № 675). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (частина перша\~статті 11 Закону №675). Відповідно до частини шостої\~статті 11 Закону №675\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За частиною дванадцятою\~статті 11 Закону №675\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з частиною першою\~статті 12 Закону №675\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог\~законів України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У зв`язку з цим Конституційний Суд України зазначив: «одним із загальновизнаних принципів міжнародного права є «pacta sunt servanda» (договорів слід додержувати). Цей принцип входить і до системи цивільного права, зокрема він міститься в тих статтях Кодексу, які встановлюють, що зобов`язання має бути виконане належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що їх звичайно виставлено (частина перша статті 526); договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629)» (абзац четвертий пункту 6 мотивувальної частини Рішення від 22 червня 2022року №6-р(II)/2022). Як вбачається з матеріалів справи, кредитні договори між первісними кредиторами та [PERSON] були укладені у електронній формі, підписані відповідачем шляхом накладання електронного цифрового підпису. Таким чином, суд приходить висновку, що між сторонами було належним чином укладено вказані вище кредитні договори, які оформлені сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Тож при укладенні кредитних договорів було дотримано їх письмової форми. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). За змістом\~статті 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі\~статтею 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За\~статтею 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Враховуючи викладене, оскільки відповідач не виконала свої зобов`язання, не повернула кредитні кошти у строк, встановлений договорами, заборгованість підлягає стягненню з відповідача в межах строку кредитування. Так, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (п.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12). Отже, позивач вправі нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту. Після закінчення строку кредитування позивач, як і попередній кредитор, не вправі був нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст.625 ЦК України. За змістом п.3.2 Розділу 1 Договору кредитної лінії № LM 944533586\~від 19.07.2024 року: кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту та може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови активації позичальником в особистому кабінеті чи терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця функції продовження строку дисконтного періоду. Позивачем на надано доказів продовження відповідачем строку дисконтного періоду, отже нарахування заборгованості по відсоткам поза межами строку кредитування (30 днів з часу одержання траншу) не відповідає вимогам закону. За змістом п.2.3 Договору про споживчий кредит №1852325 від 28.06.2024 року погоджено сторонами, що пролонгація строку кредитування не передбачено, якщо інше не буде встановлено додатковою угодою сторін. Договір позики №79998131 від 08.06.2024 року не передбачає пролонгації строку його дії. З огляду на вищевикладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути за договором позики №79998131 тіло кредиту 9000 грн. та відсотки, нараховані за період строку кредитування, який становить 30 днів. Враховуючи визначену сторонами процентну ставку за користування кредитом у розмірі 0,83 % на день, загальний розмір відсотків становить 11241 грн. (9000 грн. х 0,83% х 30 днів). Заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості по відсоткам становить 3989,70 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Натомість, заявлена сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою 4374 грн. стягненню не підлягає як така, що нарахована поза межами строку кредитування. За кредитним договором №LM944533586 слід стягнути тіло кредиту 4300 грн. та відсотки, нараховані за період строку кредитування, який становить 30 днів. Сторонами визначено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 1,500 % на день, загальний розмір відсотків становить 6235 грн. (4300 грн. х 1,500% х 30 днів). За кредитним договором №1852325 слід стягнути тіло кредиту 9800 грн., комісію 525 грн. та відсотки, нараховані за період строку кредитування, який становить 345 днів. Сторонами визначено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 1,11 % на день, загальний розмір відсотків становить 37529,10 грн. (9800 грн. х 1,11 % х 345 днів). Заявлена позивачем сума заборгованості по процентам 15517,60 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Водночас, щодо вимоги позову про стягнення з відповідача за кредитним договором №LM944533586 2150 грн. неустойки та за кредитним договором №1852325 4900 грн. неустойки суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Отже, стягнення 2150 грн. за кредитним договором №LM944533586 від 19.07.2024 року та стягнення 4900 грн. за кредитним договором №1852325 неустойки від 28.06.2024 року, тобто у період дії воєнного стану, не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч.1 ст.141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача пропорційну задоволеним вимогам суму сплаченого ТОВ «ФК «ЄАПБ» судового збору. На підставі ст. ст. 202, 205, 207, 212, 509, 512, 514, 516, 517, 526, 536, 610, 625, 626, 627, 628, 629, 638, 1048, 1050, 1054, 1056-1, 1077, 1082 ЦК України, ЗУ «Про електронну комерцію», ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг»\~та ЗУ «Про електронну\~ідентифікацію та\~електронні довірчі\~послуги» та

Outcome: partial