Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення аліментів. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] . Оскільки добровільно Відповідач дитину не утримував, 26 жовтня 2015 року в межах справи № 754/14358/15-ц Деснянським районним судом міста Києва було прийнято рішення, яким стягнено з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29 вересня 2015 року і до повноліття дитини. За заявою [PERSON] 29 березня 2016 року головним державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Заяць О.В. було відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. [PERSON] судове рішення належним чином не виконувалось, тому рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 15 квітня 2024 року в справі № 754/1434/24 було вирішено стягнути з [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 173 443,96 грн. (сто сімдесят три тисячі чотириста сорок три гривні 96 копійок) на користь [PERSON] . Однак, станом на 26 червня 2025 року, [PERSON] судове рішення належним чином не виконується, у зв`язку з чим станом утворилася нова заборгованість зі сплати аліментів. Згідно із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, здійсненим державним виконавцем, розмір заборгованості за період з 01 лютого 2024 року по 31 травня 2025 року становить 79 472,85 грн. (сімдесят дев`ять тисяч чотириста сімдесят дві гривні 85 копійок). Заборгованість зі сплати аліментів станом на дату подання даної позовної заяви не погашена. Від належного виконання судового рішення Відповідач умисно ухиляється, приховує свої реальні доходи. З огляду на те, що Боржник рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2015 року в справі № 754/14358/15-ц не виконує в повному обсязі умисно, приховує всі свої доходи, заборгованість зі сплати аліментів виникла з його вини, а, отже, [PERSON] повинен нести відповідальність за невиконання своїх обов`язків у вигляді сплати неустойки (пені) відповідно до статті 196 Сімейного кодексу України. Відповідно до розрахунку, який додається до даної позовної заяви (додаток 1), розмір неустойки становить 192 961,88 грн. (сто дев`яносто дві тисячі дев`ятсот шістдесят одна гривні 88 копійок). Станом на дату подання даного позову розмір заборгованості зі сплати аліментів складає за період з 01 лютого 2024 року по 31 травня 2025 року становить 79 472,85 грн. (сімдесят дев`ять тисяч чотириста сімдесят дві гривні 85 копійок). Таким чином, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, який підлягає стягненню з [PERSON] , з урахуванням обмежень, передбачених частиною 1 статті 196 Сімейного кодексу України, становить 79 472,85 грн. (сімдесят дев`ять тисяч чотириста сімдесят дві гривні 85 копійок). З огляду на викладене,позивач просить суд: Стягнути з [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 79 472,85 грн. (сімдесят дев`ять тисяч чотириста сімдесят дві гривні 85 копійок). Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 01 липня 2025 року відкрито провадження в справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. Позивач до судового засідання не з`явилась. Представником Дубчак Л.С. подана заява про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують. Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо даної заборгованості. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, 29 березня 2016 року головним державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Заяць О.В. було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з виконання виконавчого листа №2-6015/2015, виданого 09.02.2016 Деснянським районним судом м. Києва, щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини щомісячно з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 29.09.2015 року і до повноліття дитини. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наданого розрахунку головного державного виконавця О.В.Заяць від 13.06.2025 року за ВП [NUMBER]/8 заборгованість зі сплати аліментів станом на 31.05.2025 року за період з лютого 2024 року по травень 2025 року становить 79 472,85 грн. Представником позивача - адвокатом Дубчак Л.С. надано розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, зведену таблицю розрахунків за кожний місяць за який допущено прострочення платежу, у відповідності з яким за період з лютого 2024 року по травень 2025 року пеня (неустойка) за прострочення плати аліментів складає 192 961,88 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1, 3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. У відповідності до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти (постанова Верховного Суду від 20 липня 2020 року в справі № 362/4462/16-ц). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної Документ сформований в системі виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Таким чином, фактично вказаною нормою права закріплено відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України 15 травня 2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач у встановленому законом порядку звертався до суду із скаргою на дії державного виконавця щодо складених довідок-розрахунків заборгованості по аліментах. При вирішенні питання про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, суд бере до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність сплати аліментів, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Звертаючись до суду, представником позивача надано розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, відповідно до якого загальна сума неустойки (пені) станом на червень 2025 року складає 192 961,88 грн., що перевищує загальний розмір заборгованості по аліментах. Проте, ч. 1 ст. 196 СК України визначено, що розмір пені не повинен перевищувати 100 % заборгованості по сплаті аліментів, а тому з відповідача підлягає до стягнення неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів у розмірі 79 472,85 грн. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, тому відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 605,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved