Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом. Зазначивши, що 04.11.2019 між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 3647608299/160699, відповідно якого ТОВ «Гоуфінгоу» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості та зворотності, та платності, а\~ [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором. Згідно умов кредитного договору сума кредиту складала 3000,00 грн. на строк 30 днів, відсоткова ставка 1,85% на добу, яку ТОВ «Гоуфінгоу» надало відповідачу, шляхом зарахування коштів на платіжну картку, а позичальник, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами. ТОВ «Гоуфінгоу» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит на визначену в договорі суму. 31.05.2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» укладено договір факторингу №1-31/05/21 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним № 3647608299/160699 від 04.11.2019 укладеним з [PERSON] 03.06.2021 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 1-03/06/2021, відступив право вимоги за кредитним договором № 3647608299/160699 від 04.11.2019 до ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідач належним чином не виконав умов кредитного договору, у зв`язку із цим утворилась заборгованість в сумі 5331,00 грн., з яких: 3000,00 грн.\~прострочена заборгованість за кредитом, 2331 грн.\~прострочена заборгованість за комісіями і відсотками. Позивач просить стягнути вказану заборгованість, судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500,00 грн. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 22.08.2025 року відкрито провадження в указаній справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, про розгляд справи повідомлений (ч. 8 ст. 128 ЦПК України), тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, враховуючи відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, суд приходить наступного висновку. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 610 ЦК України, передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено,\~що між\~сторонами діють\~цивільні правовідносини,\~основані на\~договорі.\~Так 04.11.2019 між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 3647608299/160699шляхом використання електронного підпису. Відповідно до умов договору ТОВ «Гоуфінгоу» надає позичальнику кредит у розмірі 3000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Кредит надається строком на 30 днів. Розмір процентної ставки 1,85 % на добу (а.с. 16-19). ТОВ «Гоуфінгоу» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало [PERSON] кредит в сумі 3000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «ПрофітГід»(а. с. 27а). 31.05.2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» укладено договір факторингу №1-31/05/21. Відповідно до умов даного договору факторингу ТОВ «Гоуфінгоу» відступило ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним № 3647608299/160699 від 04.11.2019 укладеним з [PERSON] (а. с. 20-23). Згідно з Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 1-31/05/2021 від 31.05.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс Груп» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 5331,00 гривень (а.с. 10а). 03.06.2021 року між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» та ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН»,\~було укладено\~договір №\~1-03/06/2021\~про відступлення\~права вимоги,\~ у\~відповідності до\~умов якого\~ТОВ «ФК\~«Сіті Фінанс\~Груп» передало ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги (а.с. 12-13). Згідно з Витягом з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 1-03/06/2021 від 03.06.2021 та виписки з особового рахунку за кредитним договором № 3647608299/160699\~від 04.11.2019 [PERSON] , має загальну суму заборгованості за кредитом 5331,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 3000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами 2331,00 грн. (а.с. 9а, 10). Так, надані ТОВ «ФК ДЕБТ\~КОЛЛЕКШН» докази, які досліджені судом, підтверджують факт порушення відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 3647608299/160699 від 04.11.2019. Водночас, відповідачем [PERSON] не надано до суду жодних пояснень, відзиву на позовну заяву, а також доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості чи контррозрахунку суми заборгованості. З огляду на наведені вище норми права, встановлені фактичніобставини справи, враховуючи, що відповідач\~ [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 3647608299/160699 від 04.11.2019 належним чином не виконав, кредитні кошти разом з відсотками не повертає, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», до якого перейшло право вимоги, розмір якої підтверджено позивачем та відповідачем не спростований, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Разом з тим, відповідно до ст. 264\~ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо\~розподілу між сторонами судових витрат. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, і питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивач при пред`явленні позову до суду сплатив судовий збір в сумі 2422,40 гривень. Таким чином, з огляду на задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2422,40 гривень на відшкодування понесених позивачем судових витрат. Крім того, у порядку розподілу судових витрат позивач просить суд стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10500,00 гривень. Так, на підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надано: копію договору № 11/07/2025 про надання правової допомоги від 11.07.2025, укладеного між ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» та адвокатом Пархомчуком С.В.; акт про отримання правової допомоги від 04.09.2025; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розміробґрунтованим. Крім того, у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, обґрунтовуючи правові підстави стягнення витрат на професійну правову допомогу, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Також, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Водночас, суд бере до уваги, що у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved