Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 17.05.2023 між ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №25505-05/2023, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Позивач вказує, що відповідачка не виконала умов кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 31\~875 грн, з яких 15\~000 грн заборгованість за тілом кредиту, 16\~875 грн заборгованість за відсотками. 03.07.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено договір факторингу №3072023, згідно з яким та у відповідності до ст. 512 ЦК України ТОВ «Стар Файненс Груп» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм», включно і до [PERSON] за кредитним договором №25505-05/2023 від 17.05.2023 . 29.01.2024 ТОВ «Фінансова Компанія «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №29012024, згідно з яким та у відповідності до ст. 512 ЦК України ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Фінансова компанія «Стар Файненс Груп», включно і до [PERSON] за кредитним договором №25505-05/2023 від 17.05.2023 . На підставі наведеного, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №25505-05/2023 від 17.05.2023 в розмірі 31\~875 грн, з яких 15\~000 грн заборгованість за тілом кредиту, 16\~875 грн заборгованість за відсотками. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.06.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом. Постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Водночас витребувано від АТ «ТАКСОМБАНК» код ЄДРПОУ 09806443, місце знаходження: 01032, місто Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: - чи належить банківська карта з прихованим номером № [NUMBER] [PERSON] ; - чи була успішною транзакція здійснена 17.05.2023 10:35:09 на суму 15000,00 грн. на банківську картку [NUMBER] з призначенням платежу «зарахування 15000,00 грн на карту [NUMBER] ». Якщо так, то: -\~чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № [NUMBER] ; -\~чи проводилась верифікація особи власника банківської карти № [NUMBER] . 26.06.2025 від «ТАКСОМБАНК» надійшла витребувана інформація. 03.07.2025 від відповідачки надійшов відзив на позов, у якому зазначає, що у травні 2023 року вона уклала договір споживчого кредиту з компанією Інвеструм через мережу Інтернет, а саме на сайті Зе кредіт, який з серпня 2023 року є недоступним, немає ніякого доступу до особистого кабінету та деталей за кредитним договором. В зв`язку з цим, позивачка вказує, що не мала тексту кредитного договору і деталей, щодо її оплат. До кінця серпня вона здійснювала оплати у строк, це фіксувалося в її особистому кабінеті, доступ до якого було втрачено, через ліквідацію компанії Зе кредит. Оплати здійснювались карткою Izi bank, рахунок який на разі закритий. Вказує, що вона намагалася звернутися до служби підтримки Izi bank, щоб отримати виписку по рахунку, однак не отримала відповідь. Також звернулась до Таскомбанку, оскільки цей банк є частиною його фінансової групи, однак представник банку повідомив, що в них немає доступу до рахунків Izi bank. Далі на сайті компанії Зе кредит з`явилося повідомлення про її закриття та зник доступ до особистого кабінету і всі деталі по кредитному договору. У березні 2024 року по телефону із позивачкою зв`язалася третя компанія ТОВ «Кредит Капітал», представники якої заявили, що її кредит викуплено і тепер вона повинна оплатити їм за посиланням, яке прийшло в повідомленні на телефон. На їх вимоги я повідомила, що не знаю їх компанію і не можу платити їм без документальних підтверджень, щодо відступлення права вимоги. На що представник компанії заявив, що мені надішлють всі необхідні документи поштою. Станом на дату подання відзиву жодних підтверджуючих документів від позивача не надходило. Тому позивачка вказує, що не визнає заборгованість перед цією компанією. Водночас вказує, що жодної інформації про переуступку боргу до неї не надходило, тому вона не могла знати щодо подальшого порядку погашення кредиту. Також вказує, що компанія-первинний кредитор діяла з порушенням законодавства. Кредит було видано компанією ТОВ Інвеструм , яка, за відкритими джерелами, втратила ліцензію на надання фінансових послуг через порушення законодавства України. Національний банк України анулював ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" (ЄДРПОУ 42201361) ліцензію на провадження діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (посилання на офіційну сторінку Національного банку України https://bank.gov.ua/ua/news/all/finansoviykompaniyi-anulovano-litsenziyu-16588 ). Таке рішення Комітет з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг ухвалив 24 травня 2023 року за результатами позапланової інспекційної перевірки з питань захисту прав споживачів фінансових послуг. Під час перевірки було встановлено порушення ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" вимог чинного законодавства. Це свідчить про неналежну юридичну та фінансову доброчесність первинного кредитора, що ставить під сумнів як правомірність надання кредиту, так і законність подальшої передачі прав вимоги. Вказує на неправомірне нарахування штрафів, пені та відсотків - позивач вимагає понад 31 000 грн, тоді як розмір кредиту становив 15 000 грн. Вважає, що це суперечить ст. 18 Закону України Про захист прав споживачів неприйнятність дискримінаційних умов; принципам справедливості та добросовісності (ст. 3 ЦКУ); праву споживача на захист від кредитного рабства. Вимоги про нарахування та сплату процентів, які є явно завищеними, не відповідають. Просить суд врахувати тяжкі обставини та звільнити її від оплати судового збору та оплати адвокатських послуг. 09.07.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій вказує, що відповідно до п.1.4.1. кредитного договору процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 цього Договору. Щодо позиції Відповідача щодо сплати ним частини бору, зауважує, що згідно з розрахунком заборгованості, який був доданий до позовної заяви, дійсно можна побачити, що станом на 29.01.2024 року сума загального внесеного платежу становить 29400 грн. Однак враховуючи умови Договору, а саме п.3.3 обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховується на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня протягом строку кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Підписавши кредитний договір, відповідач засвідчив, що погодився на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені договором, що свідчить про свідоме визнання позивачем умов договору, в тому числі й оспорюваних. Отже, нарахування процентів, яке відображене у розрахунку заборгованості, відповідає умовам кредитного договору та додатку №1 до кредитного договору №25505-05/2023 від 17.05.2023 року, з яким Споживач був ознайомлений під час укладення договору. Наданий до суду розрахунок заборгованості за процентами відповідає погодженим між сторонами умовам Договору, наявні у відзиві матеріали не містять доказів, які б спростовували такий розрахунок. Щодо твердження Відповідача у частині неспівмірності суми адвокатських послуг, вказує, що розмір витрат на правничу допомогу обґрунтований документально долученими договором, детальним описом наданих послуг, рахунком на оплату. Щодо позиції Відповідача згідно якої, вона не отримувала жодного офіційного повідомлення від ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» щодо відступлення прав вимог, вказує, що 27.05.2025 року відповідачу було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, яку було додано до позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором №25505- 05/2023 від 17.05.2023 року. Згідно змісту досудової вимоги, Позивачем зазначалося, що: між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір факторингу №29012024 від 29.01.2024 року. Крім цього, на адресу Відповідача, яка вказана у відзиві було надіслано позовну заяву, досудову вимогу разом з додатками до позовної заяви, підтверджується списком разом з описом та чеком про оплату. Також на дану адресу було надіслано повідомлення вимогу по кредитному договору №25505-05/2023 від 17.05.2023 року. Просить задовольнити позов у повному розмірі з наведених підстав. Згідно з додатковими поясненнями позивач зазначив всі здійснені відповідачкою платежі за кредитним договором, а саме: - 05.06.2023 року у сумі 2400 грн.; - 24.06.2023 року у сумі 7125 грн.; - 25.06.2023 року у сумі 375 грн.; - 20.07.2023 року у сумі 7500 грн.; - 08.08.2023 року у сумі 4500 грн.; - 11.08.2023 року у сумі 3000 грн. Також зазначив, що відповідно до п.3.7 Договору у разі недостатності суми здійсненого Клієнтом платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги Товариства у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит. Отже, дані платежі були спрямовані на погашення заборгованості по відсотках. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому подав клопотання, згідно з яким просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні повідомила, що сплачувала належно платежі за кредитним договором. Однак у серпні 2023 року доступ до сайту Зе кредіт, через який здійснювалося погашення за кредитним договором став неможливим, через ліквідацію компанії. Про уступку права вимоги від ТОВ «ФК «Інвеструм» до ТОВ «ФК «Стар Файненс Груп», а у подальшому до позивача їй було взагалі невідомо, оскільки її ніхто про це не повідомив. Вона самостійно намагалася встановити, кому вона повинна сплачувати заборгованість за кредитом, однак це їй не вдалося. Позовні вимоги заперечує, з підстав, наведених у наданих нею відзиві та додаткових поясненнях, оскільки вона продовжувала погашати кредит у встановленому згідно з графіком порядку, допоки це було доступно на сайті кредитодавця. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.05.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №25505-05/2023. Відповідно до пункту 1.1 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 15 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно пунктом 1.2 договору тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту 17.05.2023 . Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 10.05.2024. Пунктом 1.4 договору визначено, що за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.2 цього договору. Якщо клієнт 05.06.2023 сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник Програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку в розмірі 68% на перший платіж (розрахунковий період) відповідно до графіку платежів. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) він зобов`язаний сплатити перший платіж (за перший розрахунковий період) в розмірі, відповідно до графіку платежів. Відповідно до пункту 1.5 договору клієнт зобов`язується сплачувати проценти кожні 20 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується графік платежів), що є додатком №1 до цього договору. Відповідно до пункту 1.6 договору кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки № 5366 - 39xx - xxxx - 2248, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за вказаними реквізитами. Згідно з пунктом 7.1 договору цей договір складено в двох оригінальних примірниках українською мовою, по одному для кожної із сторін, що мають однакову юридичну силу. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання клієнтом зобов`язань за ним. За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини п`ятої 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Важливо розуміти, в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його слід електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію2 моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У частині першій статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі №674/461/16-ц (провадження №61-34764св18). Як встановлено судом, договір про надання фінансового кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами 17.05.2023 правочину. Отже, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а тому доданий до позову договір є належним та допустимим доказом на підтвердження правовідносин між сторонами у справі. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 (провадження №61-16243св20) від 22 листопада 2021 року у справі №234/7719/20 (провадження №61-154св21). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Перерахування коштів на рахунок відповідача в сумі 15\~000 грн підтверджується інформацією, наданою АТ КБ «Таскомбанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів (від 19.06.2025 №3633/47.7-БТ). Також з матеріалів справи та з пояснень відповідачки, наданих у судовому засіданні, вбачається, що відповідачка здійснювала проплати за спірним договором, зокрема: - 05.06.2023 року у сумі 2400 грн.; - 24.06.2023 року у сумі 7125 грн.; - 25.06.2023 року у сумі 375 грн.; - 20.07.2023 року у сумі 7500 грн.; - 08.08.2023 року у сумі 4500 грн.; - 11.08.2023 року у сумі 3000 грн., що підтверджується як самою відповідачкою, так і вбачається з розрахунку ТОВ «Стар Файненс Груп». 03.07.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено договір факторингу №3072023, згідно з яким ТОВ «Стар Файненс Груп» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм», включно і до [PERSON] за кредитним договором №25505-05/2023 від 17.05.2023 , що підтверджується витягом з реєстру боржників до даного договору факторингу. Так, з витягому з реєстру боржників до даного договору факторингу вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» відступило ТОВ «Стар Файненс Груп» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №25505-05/2023 від 17.05.2023 в розмірі 18\~000 грн, з яких 15\~000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 3000 грн сума заборгованості за відсотками. Матеріали справи містять лист ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», адресований відповідачці [PERSON] , у якому останню повідомлено про відступлення права вимоги по кредитному договору № 25505-05/2023 укладеному між відповідачкою та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» (надалі - Договір), на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (код за ЄДРПОУ 44022416, місцезнаходження: Україна, 03150, місто Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 72 далі - Новий кредитор), у зв?язку з чим даній компанії були передані Ваші персональні дані. Зазначено контактні дані правонаступника. Також вказано про зобов`язання відповідачки здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за вказаними у повідомленні реквізитами. Суд звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні докази надсилання первісним кредитором вказаного повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором відповідачці рекомендованм листом з повідомленням про вручення. З долученого до позову розрахунку заборгованості вбачається, що новий кредитор, отримавши право вимог до відповідачки в розмірі 18\~000 грн, з яких 15\~000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 3000 грн сума заборгованості за відсотками, продовжив здійснювати нарахування відсотків. 29.01.2024 ТОВ «Фінансова Компанія «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №29012024, згідно з яким ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Фінансова компанія «Стар Файненс Груп», включно і до [PERSON] за кредитним договором №25505-05/2023 від 17.05.2023, що підтверджується витягом з реєстру боржників до даного договору факторингу, з якого вбачається, що новий кредитор ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» отримав право вимоги до відповідачки у розмірі 31\~875 грн, з яких 15\~000 грн заборгованість за тілом кредиту, 16\~875 грн заборгованість за відсотками. Суд також констатує, що матеріали справи не містять доказів повідомлення відповідачки [PERSON] про відступлення прав вимоги за спірним кредитним договором від ТОВ «Фінансова Компанія «Стар Файненс Груп» до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Наявне у справі повідомлення-вимога без дати не містить крекінгового номеру поштового відправлення, що дозволило б перевірити надсилання вказаного поштового відправлення відповідачці. При вирішенні спору в частині стягнення суми основного боргу за кредитом суд виходить з такого. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Матеріали справи підтверджують факт отримання відповідачкою суми позики в розмірі 15\~000 грн, яка на теперішній час не погашена, як первісному кредитору, далі - ТОВ «Фінансова Компанія «Стар Файненс Груп», так і позивачу - ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». З огляду на це, суд доходить висновку, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані належним чином та підлягають до задоволення. Стосовно вимог про стягнення 16\~875 грн заборгованості за відсотками, суд констатує, що матеріали справи містять докази належного здійснення відповідачкою оплат за відсотками: 05.06.2023 року у сумі 2400 грн.; 24.06.2023 року у сумі 7125 грн.; 25.06.2023 року у сумі 375 грн.; 20.07.2023 року у сумі 7500 грн.; 08.08.2023 року у сумі 4500 грн.; 11.08.2023 року у сумі 3000 грн. Матеріали справи не містять доказів у підтвердження повідомлення відповідачки про зміну кредитора у зобов`язанні з ТОВ «ФК «Інвеструм» на ТОВ «Фінансова Компанія «Стар Файненс Груп», який після отримання права вимоги до відповідачки продовжив нарахування відсотків. Неповідомлення відповідачки про зміну кредитора у зобов`язанні призвело до того, що [PERSON] була позбавлена можливості продовжувати здійснення оплат за зобов`язанням згідно з узгодженим з первісним кредитором графіком платежів через сайт первісного кредитора Зе кредіт, а також позбавило її можливості скористатися правом на дострокове погашення кредиту. Матеріали справи містять досудову вимогу позивача до відповідачки, однак така не може вважатися належним повідомленням про відступлення права вимоги за кредитним договором. Враховуючи наведене, суд доходить висновку про неможливість задоволення позовних вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками. Водночас, суд вважає необґрунтованими твердження відповідачки про недійсність договору факторингу №3072023 від 03.07.2023 року, з огляду на анулювання Національним банком України ліцензії ТОВ «ФК «Інвеструм». Оскільки відповідно до положень статей 91, 92, 104 ЦК України анулювання ліцензії банку або фінансової компанії не позбавляє її статусу юридичної особи, а лише обмежує право здійснювати певний вид діяльності (фінансові послуги), та не позбавляє можливості укладати правочини, зокрема і передавати права вимоги іншим фінансовим компаніям. Представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн. Відповідно до частини першої та третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частини третя статті 137 ЦПК України). Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Слід зазначити, що адвокати, укладаючи із клієнтом договір про надання правової допомоги, мають вказувати перелік послуг, які будуть надаватися під час виконання такого договору. З приводу цього питання Верховний Суд у постанові від 22 грудня 2018 року у справі №826/856/19 зазначив, що «з розрахунку наданих адвокатом послуг вбачається, що певні його дії (зробити копії необхідних документів чи друк квитанцій) не потребують професійних навичок, а акт виконаних робіт містить вид послуг, що не були передбачені договором». Таким чином, для можливості наступного відшкодування судових витрат слід ретельно підготувати договір про надання правової допомоги та передбачити, якими доказами будуть підтверджуватися надані адвокатом послуги. У підтвердження понесення ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрат в сумі 7 000 грн на професійну правничу допомогу АО «Апологет» надано: копію ордера на надання правничої (правової) допомоги № 1266140 від 01.03.2024 року; копію Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 01.03.2024 року; копію Витягу із замовлення до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 01.03.2024 року ; копію детального опису наданих послуг від 20.09.2024 року за Договором про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 01.03.2024 року (оригінал знаходиться у позивача та представника позивача); копію Рахунку на оплату від 20.09.2024 рок. Однак матеріали справи не містять квитанцій до прибуткового касового ордеру, платіжних доручень з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, платіжні інструкції, які б свідчили про фактичне понесення позивачем витрат на правничу допомогу. З огляду на викладене суд відмовляє у відшкодуванні витрат на правничу допомогу. Відповідно до\~статті 141 КПК\~з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу з ціною позову в розмірі 31 875 грн, що становить 100%, з яких було задоволено вимог на загальну суму 15 000 грн, що становить 47,06 %. А тому, у зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 1139.98 грн (2422,40 х 47,06/100 = 1139.98) судового збору. Клопотання відповідачки про звільнення від сплати судового збору суд відхиляє, оскільки відповідачкою не підтверджено наявність у неї підстав для звільнення від його сплати.

Outcome: partial