Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ»» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 10716,43 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.06.2021 р. АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено договір № 26204000495867 про встановлення кредитного ліміту, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» зі змінами та доповненнями, затверджений банком і розміщений на офіційному сайті банку, та індивідуальної частини, якою є вказаний кредитний договір. Сторони при укладенні кредитного договору погодили всі істотні умови, що є необхідними для цього виду договорі. Банк свої зобов`язання перед клієнтом за кредитним договором виконав у повному обсязі, встановив ліміт кредитної лінії на рахунку клієнта та надав йому можливість користуватися кредитними коштами в межах кредитного ліміту, визначеного кредитним договором. Свої зобов`язання відповідач за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків не виконав у повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість 10716,43 грн., яка складається з 5681,46 грн. залишок по тілу кредиту; 5034,97 грн. залишок по відсотках. 11.04.2024 р. між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал» було укладено Договір факторингу №11/04/24, відповідно до якого ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором №26204000495867. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 10716,43 грн., яка складається з 5681,46 грн. залишок по тілу кредиту; 5034,97 грн. залишок по відсотках, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та на оплату професійної правничої допомоги в сумі 7200,00 грн. Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін від позивача та відповідача не надходило. Відповідач не скористався правом подати до суду відзив на позовну заяву, тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи таке. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22.06.2021 р. АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено договір № 26204000495867 про встановлення кредитного ліміту, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» зі змінами та доповненнями, затверджений банком і розміщений на офіційному сайті банку, та індивідуальної частини, якою є вказаний кредитний договір. Сторони при укладенні кредитного договору погодили всі істотні умови, що є необхідними для цього виду договорі. Банк свої зобов`язання перед клієнтом за кредитним договором виконав у повному обсязі, встановив ліміт кредитної лінії на рахунку клієнта та надав йому можливість користуватися кредитними коштами в межах кредитного ліміту, визначеного кредитним договором. Свої зобов`язання відповідач за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків не виконав у повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість 10716,43 грн., яка складається з 5681,46 грн. залишок по тілу кредиту; 5034,97 грн. залишок по відсотках. 11.04.2024 р. між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал» було укладено Договір факторингу №11/04/24, відповідно до якого ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором №26204000495867. До матеріалів справи долучено копію договору № 26204000495867 від 22.06.2021 р., укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] , копію заяви-угоди № 1162032 від 22.06.2021 р., копію паспорта споживчого кредиту, підписані відповідачкою, що свідчить про ознайомлення її з істотними умовами кредитування. За змістом ст.ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1054ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст.514ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, права вимоги за кредитним договором № 26204000495867 від 22.06.2021, укладеними між первісним кредитором АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Санфорд Капітал». Отже, підписавши кредитний договір № 26204000495867 від 22.06.2021 р., відповідач добровільно погодився з його умовами та взяв на себе відповідні зобов`язання. Так, правовідносини, які склалися на підставі кредитних договорів, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини 2 статті 625ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи зазначені обставини, з відповідачки на користь позивача підлягає стягнення витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Позивачем також заявлено до стягнення з відповідачки на його користь 7200,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що до матеріалів справи на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу долучено: копію договору про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024 р., укладеного між ТОВ «Санфорд Капітал» та адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС». Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13 березня 2025 р. у справі 275/150/22, в якій зазначено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконаних робіт. Суд,

Outcome: approved