Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

У вересні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 11.12.2021 року вони з відповідачем зареєстрували шлюбі. Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що спільне життя не склалося, тому що у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки, що призводить до постійних сварок, свідком яких є їхня малолітня дитина. Спільного господарства не ведуть. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, а шлюб існує лише формально. Вважає, що можливості зберегти сім`ю немає. Спору щодо поділу майна у сторін немає. На примирення позивач не згодна, тому вважає, що шлюб необхідно розірвати. Сім`я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне. Перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача розвиватися у соціальному відношенні. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 10.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, розірвати шлюб та не надавати строк для примирення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, зазначив, що проти позовних вимог не заперечує. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази в межах заявлених позовних вимог та заперечень, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 11.12.2021 року сторони зареєстрували шлюб у Южноукраїнському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіональого управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що складено актовий запис №198 /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . /а.с.11/. Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, подружнє життя сторін не склалося, примирення неможливе, згоди щодо розірвання шлюбу у добровільному порядку не досягли, про що зазначено у позовній заяві. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу, є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище, відповідачка просить суд залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved