Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» звернулась до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг за кредитним договором № 1420578415441 від 24.07.2024 року в розмірі 35 820 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 24.07.2024 між ТзОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та [PERSON] , за допомогою веб-сайту кредитодавця, було укладено кредитний договір № 1420578415441, що підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання вимог вказаного Закону відповідачу було направлено пропозицію (оферту) укласти договір, яку останній прийняв, тобто було укладено кредитний договір у вигляді електронного документа згідно вимог ст. 639 ЦК України, а для його підписання надано одноразовий ідентифікатор, який відправлено на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит в сумі 7 500 грн. на споживчі цілі, строком на 120 днів (по 21.11.2024 року), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі від 522,44 % до 540,20 % річних від суми кредиту (0,592 % в перші 20 днів, 1,48 % з 21 дня по дату повернення кредиту). Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору шляхом перерахування коштів на банківську картку [PERSON] . Однак, відповідач кредитні кошти не повернув у повному обсязі та не виконав інші грошові зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 30.07.2025 року у нього виникла заборгованість в розмірі 35 820 грн., з яких: прострочена заборгованість по тілу кредиту 7500 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 13320 грн. та штраф 15 000 грн. Такі дії свідчать про відмову відповідача від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. У строк встановлений судом відповідач відзив на позов та заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вважає розгляд справи провести за наявними у справі матеріалами. В судове засідання представник позивача згідно ордера на надання правничої допомоги серії СА № 1126429 від 07.07.2025 року адвокат Грушевий Ю.В. не з`явився, в позовній заяві зазначив клопотання про розгляд даної справи за відсутності представника позивача, вказавши, що не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 24.07.2024 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та [PERSON] , було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 7 500 грн. шляхом перерахунку на банківську картку, строком на 120 днів (до 21.11.2024 року), що підтверджується анкетою-заявою на отримання кредиту, договором про надання грошових коштів у кредит продукту «Старт» № 1420578415441 від 24.07.2024 року та додатками № 1, № 2 до цього договору, а також паспортом кредиту від 24.07.2024 року, підписаними [PERSON] , одноразовими ідентифікаторами (а.с. 9-22). Відповідно до п.п. 1.4.1, 1.4.2 даного договору, дисконтна процентна ставка становить 0,592 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.3 цього договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно. Базова процентна ставка складає 1,48 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.3 цього договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 24.07.2024 року відповідач підписав електронний договір про надання грошових коштів у кредит № 1420578415441 та паспорт кредиту шляхом використання електронного підпису одноразовими ідентифікаторами та отримав від ТзОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» кредитні кошти в сумі 7 500 грн. на банківську картку № [NUMBER] . Згідно листа ТзОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім», ТзОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» повідомлено про те, що на виконання умов договору № М1805/1 від 18.05.2023 року, ТзОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» 24.07.2024 року перераховано грошові кошти в сумі 7 500 грн. на банківську картку № № [NUMBER] . Таким чином, ТзОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» надало відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак останній не дотримався своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки та сплати процентів за користування цими коштами і на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, внаслідок чого за ним правомірно числиться заборгованість в розмірі 7 500 грн. за основною сумою боргу, з якою суд погоджується. Що стосується стягнення з відповідача 13 320 грн. нарахованої позивачем заборгованості за відсотками, то суд вважає за доцільне зазначити наступне. Згідно виконаного позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1420578415441 від 24.07.2024 року (а.с.34-36), борг [PERSON] по даному кредитному договору становить 35 820 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 7 500 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 13320 грн. та штраф 15 000 грн. Жодної сплати по вказаному договору відповідач не здійснив. З даного розрахунку вбачається, що нарахування процентів відповідачу з дня отримання кредиту (24.07.2024 року) здійснювалося за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,592 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом включно по 12.08.2024 року (20 днів). З 13.08.2024 року по 21.11.2024 року включно позивачем застосовувалася базова процентна ставка в розмірі 1,48 % на день від суми кредиту за кожен день користування ним. Однак, суд не погоджується з вказаним розрахунком в частині нарахування позивачем процентів із застосування базової процентної ставки в розмірі 1,48 % за період з 13.08.2024 року по 21.11.2024 року включно, оскільки згідно вимог чинного законодавства розмір денної процентної ставки протягом періоду з 21.08.2024 по 21.11.2024 не повинен перевищувати 1 %. Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 року, що набрав чинності 24.12.2023 року, доповнено ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %, протягом наступних 120 днів 1,5 %. Отже, починаючи з 24.12.2023 року, денна процентна ставка повинна бути не більше 2,5 %, 23.04.2024 року не більше 1,5 %, а з 21.08.2024 року не більше 1 %. Судом проведено розрахунок заборгованості за процентами по кредитному договору № 1420578415441 від 24.07.2024 року, який становить 8676 грн., а саме: з дня отримання кредиту (24.07.2024 року) за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,592 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом по 12.08.2024 року включно 888 грн.; з 13.08.2024 року по 20.08.2024 року включно за базовою процентною ставкою в розмірі 1,48 % на день від суми кредиту за кожен день користування ним 888 грн.; з 21.08.2024 року по 21.11.2024 року включно за денною процентною ставкою 1 % від суми позики 6900 грн. Разом з тим, суд дійшов висновку, що вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» в частині стягнення з відповідача 15 000 грн. штрафних санкцій не підлягають задоволенню з таких підстав, що відповідно до п. 18Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки штраф за даним кредитним договором нарахований в період дії на території України воєнного стану, то відповідач [PERSON] , звільняється від обов`язку її сплати на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал». За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення і з нього на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» слід стягнути 16176 грн. заборгованості за кредитним договором № 1420578415441 від 24.07.2024 року, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 7 500 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 8676 грн. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, в ч. 1 якої зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до позову долучено договір № 1 про надання правової допомоги від 02.01.2025 року, укладений між ТзОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та адвокатським бюро «Грушевий Ю.В.», акт виконаних робіт до договору від 26.06.2025 року, з якого вбачається, що вартість наданої адвокатом послуги в даній справі становить 10 600 грн., а також рахунок № 26/26-01 від 26.06.2025 року та платіжну інструкцію № LK706/7 від 27.06.2025 року (а.с.28-33). Виходячи з викладеного, оскільки суд задоволив позовні вимоги позивача на 45,16 %, то на його користь пропорційно слід стягнути з відповідача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4786,96 грн. При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд також враховує те, що дана справа є малозначною, не високої складності, не потребує значного обсягу часу, оскільки сам позов є шаблонним і не складним в написанні, а участі в судових засіданнях адвокат не приймав. Також з відповідача на користь позивача слід стягнути 45,16% сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог,що був сплачений згідно платіжної інструкції № LK793/14 від 29.07.2025 року в розмірі 3028 грн. (а.с.38), який становитиме 1367.44 грн. На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,526,530,536,610,611,626,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України,

Outcome: partial