Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

ТзОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просило суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про споживчий кредит № 101041192 від 06.08.2021 року в розмірі 60 160 грн. 00 коп., сплачений судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 06.08.2021 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 101041192, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 8 000 грн., строком користування 30 днів з процентною ставкою 1,70 % в день. ТзОВ «Мілоан» свої договірні зобов`язання виконало належним чином, надавши відповідачу грошові кошти у розмірі 8000,00 грн., що підтверджується квитанцією LIQPAY № 1727231616 від 06.08.2021 року. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 25.06.2025 року загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості становить 60 160,00 грн., з яких: 8\~917,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 8 000,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 50\~640,00 грн. заборгованість за комісією 1520,00 грн. 30.11.2021 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №30-11-65, відповідно до умов якого ТзОВ «Мілоан» (первісний кредитор) відступило ТзОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі й за договором про надання споживчого кредиту № 101041192 від 06.08.2021 року, що укладений між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] . У свою чергу, 10.03.2023 року було укладено договір факторингу № 10-03/2023/01 відповідно до умов якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТзОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі й за договором про надання споживчого кредиту № 101041192 від 06.08.2021 року, що укладений між ТзОВ «Мілоан» та позичальником [PERSON] . Посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування, позивач просить суд стягнути із [PERSON] на їхню користь заборгованість за кредитним договором № 101041192 від 06.08.2021 року у розмірі 60 160,00 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2\~422,40 грн. та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000 грн. Ухвалою суду від 10.07.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. За клопотанням позивача та з урахуванням положень ст. ст. 274-277 ЦПК України розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Крім того позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення. Від відповідача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13 листопада 2025 року постановлено провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку що позов слід задовольнити повністю з огляду на наступне. Судом встановлено, що 06.08.2021 року між ТзОВ «Мілоан», як кредитодавцем, та [PERSON] , як позичальником, було укладено договір № 101041192 про надання споживчого кредиту. Згідно п. 1.1. Договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 8000.00 грн. Згідно п. 1.5.1. Комісія за надання кредиту: 1520.00 грн., яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Згідно п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 4080.0 грн., які нараховуються за ставкою 1.70% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця. Укладаючи Договір позичальник підтвердив, що вся інформація надана товариству, в т.ч. під час заповнення та відправлення Заяви, є повного, актуальною та достовірною. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході в його особистий кабінет в порядку, передбаченому\~Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки правильності введення коду, направленого мобільного телефону споживача. ТзОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 8 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача [NUMBER] і зазначена обставина відповідачем не оспорювалась. Даний факт підтверджується квитанцією LIQPAY № 1727231616 від 06.08.2021 року. Як вбачається зі змісту вказаного договору, графіка платежів, паспорту споживчого кредиту, за спливом строку кредитування 05.09.2021 року відповідач зобов`язалася повернути кредит та проценти за користування кредитним коштами. 30.11.2021 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №30-11-65, відповідно до умов якого ТзОВ «Мілоан» (первісний кредитор) відступило ТзОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі й за договором про надання споживчого кредиту № 101041192 від 06.08.2021 року, що укладений між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] . У свою чергу, 10.03.2023 року було укладено договір факторингу № 10-03/2023/01 відповідно до умов якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТзОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі й за договором про надання споживчого кредиту № 101041192 від 06.08.2021 року, що укладений між ТзОВ «Мілоан» та позичальником [PERSON] . Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 101041192 від 06.08.2021 року, вбачається, що станом на 25.06.2025 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 61160,00 грн. з яких: 8 000,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 50\~640,00 грн. заборгованість за комісією 1520,00 грн. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами\~ЦК України, Закону України «Про споживчий кредит»,\~Закону України «Про електронну комерцію»,\~Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Відповідно до\~ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТзОВ «Коллект Центр» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] . Також судом встановлено, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 101041192 від 06.08.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 69360.00 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 8000.00 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 59840.00 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн.; \~ \~ \~ \~ - заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн.; - заборгованість за комісіями - 1520.00 грн.; - інфляційні збитки - 0.00 грн.; - нараховані 3% річних -0.00 грн.; Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 60160.00 , з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням^ тілом кредиту) - 8000.00 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 50640.00 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн.» - заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн.; - заборгованість за комісіями - 1520.00 грн.; - інфляційні збитки - 0.00 грн.; - нараховані 3% річних - 0.00 грн. Частиною 1 ст. 626 \~ЦК України\~визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Відповідно до ч. 2\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно із ч. ч. 1, 2\~ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1 ст. 7\~Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Згідно\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 12 ч.1\~ст.\~3\~Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що одноразовий Ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до\~ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 642 ЦК України). Із матеріалів справи вбачається, що кредитний договір був укладений між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам\~ Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»,\~Закону України «Про електронну комерцію»,\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~та не суперечить приписам ч.1 ст.205, ст.\~6,\~207,\~627-628, ч. 2 ст.\~639 ЦК України. При цьому, на виконання вимог ч.1\~ст. 638 ЦК України, сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст.629 ЦК України\~є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1082 ЦК України,боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідач свої зобов`язання за вищевказаним договором не виконала, у визначений цим договором строк, тіло кредиту і проценти за строк користування кредитними коштами не повернула ані кредитодавцю, ані фактору. Статтею 13\~ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст.ст.76-81 ЦПК України\~на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Відповідач не надала суду доказів здійснення нею платежів за договором та жодними доказами не спростувала наявність заборгованості у визначеному позивачем розмірі. Крім того, вказаний кредитний договір недійсним не визнавався, сторони узгодили всі його умови, зокрема щодо автопролонгації строку дії договору відповідно його умов та розміру процентної ставки 1,70% на день. Суд звертає увагу, що [PERSON] не була позбавлена можливості відповідно до ст.\~15\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» відмовитися від договору протягом 14 календарних днів від дати його укладання шляхом повідомлення банку в письмовій формі з одночасним поверненням грошових коштів, одержаних згідно з цим договором та сплати процентів за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленої договором про споживчий кредит, однак цього не зробили. Суд, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» підлягають задоволенню. Статтею 133\~ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідност.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Крім цього, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. (ч.8\~ст. 141 ЦПК України). Визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу врегульовано\~ст. 137 ЦПК України. Для визначення розміру витрат на правову допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До матеріалів справи представником позивача долучено копію договору про надання правової допомоги № 02-09/2024 від 02.09.2024 року, копію заявки про надання юридичної допомоги № 2 від 01.05.2025 року, копію витягу з акту №10 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 року. Відповідно до вищевказаних доказів, позивачем ТзОВ «Коллект Центр» понесено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Під час постановлення рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020 року. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved