Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

У грудні 2024 року до Покровського районного суду міста Кривого Рогу надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», Державної іпотечної установи про визнання права власності на спадкове майно та зняття з нього арешту, треті особи Покровський відділ Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції м. Одеса, [PERSON] , [PERSON] . Позов обґрунтований тим, що [PERSON] є спадкоємцем майна після померлого брата [PERSON] , який помер [INFO] . За прийняттям спадщини [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Бурлак Ростислава Олександровича, який 17.08.2017 року відкрив спадкову справу № 61101298, номер у нотаріуса 84/2017 та повідомив, що на все майно спадкодавця накладений арешт. Як відомо позивачу до складу спадщини входять майнові права на квартиру за адресою: [ADDRESS] , та на 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Водночас, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП 41616812 від 24.03.2014 року Тернівським відділом державної виконавчої служби КМУЮ було накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] , номер запису про обтяження 5111968, дата реєстрації: 26.03.2014 року. 19.10.2007 року було зареєстроване обтяження - заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 5872561, підстава обтяження договір іпотеки, р-р 3652,3653, ВКА № 631745-631750 від 19.10.2007 року приватний нотаріус Ткаченко Л.Б., заявник ЗАТ КБ «Приватбанк», об?єкт обтяження: квартира за адресою: [ADDRESS] , власник: [PERSON] на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП 27818447 від 26.07.2011 року Тернівським відділом ДВС КМУЮ було накладено арешт на невизначене майно, все майно в межах суми боргу [PERSON] , реєстраційний помер обтяження 11432328. Також на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП 31629179 від 12.03.2012 року Тернівським відділом державної виконавчої служби КМУЮ було накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 12259589. Окрім того, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП 31893650 від 14.03.2012 року Жовтневим відділом Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу було зареєстроване обтяження за № 12594719 накладене на невизначене майно, все нерухоме [PERSON] . Також на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 33979963 від 01.08.2012 року Жовтневим відділом Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу було зареєстроване обтяження за № 12918079 накладене на невизначене майно, все нерухоме [PERSON] 04.03.2008 року також було зареєстроване обтяження тип обтяження-іпотека, реєстраційний номер обтяження 5872431, підстава обтяження: договір про відступлення прав вимог №310/08, реєстровий №1094 від 04.03.2008 року приватним нотаріусом Київського МНО Чернокур О.М., іпотекодержатель: Державна іпотечна установа, об?єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] , іпотекодавець: [PERSON] . З автоматизованої системи виконавчого провадження позивачу відомо, що відсутні виконавчі провадження відносно спадкодавця [PERSON] . Також Покровським відділом ДВС було надано позивачу відповідь про те, що обліковуються записи про обтяження накладені на все нерухоме майно відносно [PERSON] , однак виконавчі провадження завершені та знищенні за закінченням строку зберігання. Наявність вищевказаних арештів на майно перешкоджає позивачу, як спадкоємцю, в отриманні свідоцтв про право на спадщину та розпорядження майном. На підставі вищезазначеного, позивач просив суд визнати за ним, який фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , та право власності на 1/3 частки у праві спільної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті брата, [PERSON] , який помер [INFO] . Також просив зняти арешти та заборони відчуження з нерухомого майна, що належало [PERSON] , померлому [INFO] , які накладено за номерами запису про обтяження: - номер запису про обтяження 5111968 (спеціальний розділ); - реєстраційний номер обтяження 5872561; - реєстраційний номер обтяження 11432328; - реєстраційний номер обтяження 12259589; - реєстраційний номер обтяження за № 12594719;- реєстраційний номер обтяження за № 12918079; - реєстраційний номер обтяження 5872431. Також просив виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою суду від 12 грудня 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвало суду від 20 грудня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 08 січня 2025 року від представника відповідача Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що за померлим [PERSON] рахується заборгованість перед Банком по різним банківським продуктам на загальну суму більше 303775,58 грн, в тому числі і по кредитному договору в сумі 107534,74 грн, де забезпеченням згідно іпотечного договору від 19.10.2007 року виступає, зокрема, спірна квартира за адресою: [ADDRESS] . Так як позивач визнає себе єдиним спадкоємцем, тому для зняття арешту з майна він повинен задовольнити вимоги кредитора - Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк». З урахуванням вищезазначеного, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 13 січня 2025 року від третьої особи [PERSON] надійшли письмові пояснення у справі, в яких остання підтримала позовні вимоги [PERSON] , позов просила задовольнити. 13 січня 2025 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшли заперечення на відзив, наданий відповідачем Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», в яких вказано, що про наявність кредиту, отриманого нібито його братом, позивачу було невідомо. Будь-яких повідомлень від Банку він не отримував. Також позивачу не було відомо про існування договору про відступлення прав вимоги №310/08, реєстровий №1094 від 04.03.2008 року. Накладення арешту на квартиру за адресою [ADDRESS] є протиправним, оскільки квартира належала на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У подальшому представником позивача було надано до суду відповідь на відзив аналогічного змісту. 14 січня 2025 року від третьої особи [PERSON] надійшли письмові пояснення у справі, в яких остання підтримала позовні вимоги [PERSON] , позов просила задовольнити. 28 січня 2025 року на адресу суду від представника відповідача Державної іпотечної установи надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що 19.10.2007 між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений Договір про іпотечний кредит №KRT0GI0000000851, відповідно до якого, ЗАТ КБ «ПриватБанк» надав кредит в розмірі 61 000,00 та сплати відсотків за користування коштами у розмірі 15,00% погашення не пізніше 19.10.2027. У забезпечення виконання зобов?язань за Договором про іпотечний кредит, між Банком та [PERSON] укладений Іпотечний договір №KRT0GI0000000851, посвідченого 19.10.2007 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Ткаченко Л.Б. за реєстровим №3652. 04.03.2008 між Банком та ДІУ укладений Договір відступлення права вимоги №310/08, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Парубець С.В. за реєстровим №1094, та відповідно до якого, ЗАТ КБ «ПриватБанк» передає, а Установа приймає всі права вимоги за договорами, вказаними у додатку №1 до цього Договору, який є невід?ємною частиною. У разі прострочення Позичальником ( [PERSON] ) сплати чергового платежу за іпотечним кредитом та відсотків, згідно умов Договору про іпотечний кредит, протягом двох місяців, що передбачено пунктом 2.3.1. Договору відступлення права вимоги, ДІУ здійснити зворотнє відступлення права вимоги за Договором про іпотечний кредит, Іпотечним договором. У зв`язку з настанням умови передбаченим пунктом 2.3.1. Договору відступлення права вимоги (прострочення позичальником сплати чергового платежу за іпотечним кредитом протягом 2-х місяців), призвело до невідповідності іпотечного кредиту Стандартам Установи та зворотнім відступлення прав вимоги від ДІУ до Банку. На підставі п.4.3. Договору відступлення права вимоги, ДІУ надіслала повідомлення про відступлені права вимоги (вимога). Отже, відповідач не є кредитором за договором про іпотечний кредит, на балансі Установи не обліковується заборгованість за позичальником [PERSON] . Ухвалою суду від 27 лютого 2025 року задоволено клопотання позивача та витребувано у державного нотаріуса Першої криворізької нотаріальної контори Оксамитної Н.В. належним чином завірену копію спадкової справи відносно [PERSON] . Ухвалою суду від 13 травня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. 16 вересня 2025 року на підставі ухвали суду розгляд справи було відкладено. Представник позивача [PERSON] адвокат Храмов М.П. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у судовому засіданні позовні вимоги не підтримав, у подальшому у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник відповідача Державної іпотечної установи у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника Державної іпотечної установи, просила врахувати поданий відзив на позов під час розгляду справи та ухвалення рішення. Представник третьої особи Покровського відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції м. Одеса у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Третя особа [PERSON] у судове не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в наданих до суду письмових поясненнях позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розгляд справи просила проводити за її відсутності. Відповідно до ч. 1, п.п. 1-2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України», вказано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно статей 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16 серпня 2017 року, актовий запис № 3818. (а.с. 52 т.1) Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бурлаком Р.О. 17 серпня 2017 року заведена спадкова справа № 84/2017, відповідно до якої спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , є його брат [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою від 31 липня 2023 року за № 219/02-14, яка видана приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бурлаком Р.О., та витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 17 серпня 2017 року за № 48803792. (а.с. 53-54 т.1) Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 13 січня 2000 року, померлому [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності разом з [PERSON] та [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 55 т.1) На підтвердження належності вищевказаної квартири уповноваженому власнику [PERSON] в матеріалах справи міститься копія Технічного паспорту на квартиру. (а.с. 56 т.1 ) На праві приватної власності померлому [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування квартири від 15 жовтня 2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І., зареєстровано в реєстрі за № 10892. (а.с. 57 т.1) Відповідно повідомлення Покровського відділу Державної виконавчої служби від 04 серпня 2023 року № 86594, відносно [PERSON] обліковуються записи про обтяження, накладені на все майно, а саме: № 5111968 від 26.03.2014 року, № 11432328 від 27.07.2011 року, № 12259589 від 12.03.2012 року, № 12594719 від 08.06.2012 року, № 12918079 від 28.08.2012 року. Більш детальну інформацію надати неможливо через закінчення терміну зберігання завершених виконавчих проваджень. (а.с. 61 т.1) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо суб`єкта № 408326645 від 16.2.2024 року, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 41616812 від 24 березня 2014 року, Тернівським відділом державної виконавчої служби КМУЮ було накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] , номер запису про обтяження 5111968; на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 27818447 від 26 липня 2011 року, Тернівським відділом державної виконавчої служби КМУЮ було накладено арешт на невизначене майно, все майно в межах суми боргу [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 11432328; на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 31629179 від 12 березня 2012 року, Тернівським відділом державної виконавчої служби КМУЮ було накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 12259589; на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 31893650 від 14 березня 2012 року, Жовтневим відділом Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу було зареєстроване обтяження за № 12594719, накладене на невизначене майно, все нерухоме [PERSON] ; на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 33979963 від 01 серпня 2012 року, Жовтневим відділом Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу було зареєстроване обтяження за № 12918079, накладене на невизначене майно, все нерухоме [PERSON] . Також 19 жовтня 2007 року було зареєстроване обтяження - заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 5872561, підстава обтяження договір іпотеки, р-р 3652,3653, ВКА № 631745-631750 від 19 жовтня 2007 року, приватний нотаріус Ткаченко Л.Б., заявник ЗАТ КБ «Приватбанк», об`єкт обтяження: квартира за адресою: [ADDRESS] . Також 04.03.2008 року також було зареєстроване обтяження тип обтяження-іпотека, реєстраційний номер обтяження 5872431, підстава обтяження: договір про відступлення прав вимог №310/08, реєстровий №1094 від 04.03.2008 року приватним нотаріусом Київського МНО Чернокур О.М., іпотекодержатель: Державна іпотечна установа, об?єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] , іпотекодавець: [PERSON] (а.с. 63-64 т.1) Також в матеріалах справи міститься копія Іпотечного договору №KRT0GI0000000851 від 19.10.2007 року, укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , посвідченого 19.10.2007 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Ткаченко Л.Б. за реєстровим №3652, Договір відступлення права вимоги №310/08 від 04.03.2008 року, укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанк» та Державною іпотечною установою, та Додаток №1 до вказаного Договору, за яким право вимоги до [PERSON] за Іпотечним договором №KRT0GI0000000851 від 19.10.2007 року було передано Державній іпотечній установі. (а.с. 65-66, 133-138 т.1) У зв`язку з настанням умови передбаченим пунктом 2.3.1. Договору відступлення права вимоги (прострочення позичальником сплати чергового платежу за іпотечним кредитом протягом 2-х місяців), призвело до невідповідності іпотечного кредиту Стандартам Установи та зворотнім відступлення прав вимоги від Державної іпотечної установи до Банку. На підставі п.4.3. Договору відступлення права вимоги, Державна іпотечна установа надіслала повідомлення про зворотнє відступлені права вимоги (вимога). (а.с. 139-141 т.1) Наданими до суду матеріалами Спадкової справи №84/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] підтверджується наявність звернення позивача [PERSON] про прийняття спадщини за законом після смерті його брата [PERSON] . Інші заяви спадкоємців щодо майна, яке залишилось після померлого [PERSON] , у вказаних матеріалах Спадкової справи відсутні. (а.с. 130-210 т.1) Також в матеріалах справи міститься копія претензії кредитора АТ КБ «Приватбанк» до боржника [PERSON] від 22.08.2023 року та 30.04.2025 року, адресовані до державних нотаріальних контор та [PERSON] (а.с. 217 т.1, 35-45 т.2) На підставі постанови державного нотаріуса Першої криворізької державної нотаріальної контори Оксамитної Н.В. від 17 грудня 2024 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на 1/3 частку квартири що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв?язку з наявністю арешту на майно спадкодавця. (а.с. 73 т.1) В матеріалах справи також містяться розрахунки заборгованості за договором №KRT0GI0000000851 від 19.10.2007 року, укладеного між Приватбанк та [PERSON] , станом на 14.12.2023 року та за договором №KRT0AR02660299 від 26.09.20024, укладеного між Приватбанк та [PERSON] , станом на 22.02.2024 року, надані відповідачем АТ КБ «Приватбанк». (а.с. 92-105 т.1) Згідно з копією свідоцтва про шлюб, третя особа [PERSON] 08 серпня 2008 року зареєструвала шлюб, у зв`язку з чим змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». (а.с. 51) Звертаючись до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна позивач вказував, що жодного повідомлення від Банку про наявність заборгованості на адресу його фактичного проживання не отримував. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті брата [PERSON] . При цьому, наявність арешту на спадкове майно суттєво обмежує права позивача як спадкоємця, у зв`язку з чим він не може набути у встановленому законом порядку права власності на спадкове майно. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (в яких передбачені перша, друга, третя, четверта та п`ята черги спадкування за законом). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1273 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування: роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено підстави для державної реєстрації прав, так, зокрема, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: свідоцтва про право на спадщину; судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та ін. Відповідно до положень ст.49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року №3425-XII нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Пунктами 4.15 та 4.18 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Мін`юст України Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року №296/5 встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У статтях 15 та 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, та одним із способів захисту прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 392 ЦК України встановлює, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Відповідно до пункту 37 постанови № 5 від 07.02.2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із положеннями ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Наданими позивачем доказами встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем майна після померлого брата [PERSON] , який помер [INFO] . За прийняттям спадщини [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Бурлаки Р.О., який 17.08.2017 року відкрив спадкову справу № 61101298, номер у нотаріуса 84/2017. Однак на підставі постанови державного нотаріуса Першої криворізької державної нотаріальної контори Оксамитної Н.В. від 17 грудня 2024 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на 1/3 частку квартири що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв?язку з наявністю арешту на майно спадкодавця. (а.с. 73 т.1) Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 13 січня 2000 року, померлому [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності разом з [PERSON] та [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 55 т.1) Також на праві приватної власності померлому [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування квартири від 15 жовтня 2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І., зареєстровано в реєстрі за № 10892. (а.с. 57 т.1) Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» містить перелік підстав припинення іпотеки, який не є вичерпним, але інші підстави, які не зазначені у цьому переліку, у будь-якому випадку мають бути передбачені цим Законом. Серед підстав припинення іпотеки відсутній юридичний факт визнання права на частку в праві спільної власності на майно, що, зокрема, перебуває у спільній сумісній власності. Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором в обсязі та на умовах, що існували до набуття такою особою права власності на предмет іпотеки. Іпотека є специфічним видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні його власника, який лише обмежений у правомочності самостійно розпоряджатися нерухомим майном. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню. Так, слід визнати за позивачем , який проживає за адресою: [ADDRESS] право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , та право власності на 1/3 частки у праві спільної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті брата, [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідачами у справі не було доведено відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у цій частині. Окрім того, як зазначено вище, знаходження спірного майна в іпотеці не змінює його правового режиму. Водночас, щодо позовних вимог про зняття арешту та заборони відчуження з нерухомого майна, що належало [PERSON] , померлому [INFO] , які накладено за вищевказаними номерами запису про обтяження, виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна суд зазначає наступне. Відповідно до п. 2 та п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно із законодавством, право на спадщину є одним із фундаментальних прав громадянина, яке гарантується державою. Стаття 1216 ЦК України визначає спадщину як сукупність усіх прав і обов`язків спадкодавця, що переходять до спадкоємців у встановленому порядку. У даному випадку позивач, будучи спадкоємцем після померлого брата - [PERSON] , має законне право на оформлення спадкового майна. У ході судового розгляду встановлено наступні обтяження на майно померлого [PERSON] , а саме: - на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 41616812 від 24 березня 2014 року, Тернівським відділом державної виконавчої служби КМУЮ було накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] , номер запису про обтяження 5111968; - на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 27818447 від 26 липня 2011 року, Тернівським відділом державної виконавчої служби КМУЮ було накладено арешт на невизначене майно, все майно в межах суми боргу [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 11432328; - на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 31629179 від 12 березня 2012 року, Тернівським відділом державної виконавчої служби КМУЮ було накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 12259589; - на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 31893650 від 14 березня 2012 року, Жовтневим відділом Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу було зареєстроване обтяження за № 12594719, накладене на невизначене майно, все нерухоме [PERSON] ; - на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 33979963 від 01 серпня 2012 року, Жовтневим відділом Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу було зареєстроване обтяження за № 12918079, накладене на невизначене майно, все нерухоме [PERSON] ; - 19 жовтня 2007 року зареєстроване обтяження - заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 5872561, підстава обтяження договір іпотеки, р-р 3652,3653, ВКА № 631745-631750 від 19 жовтня 2007 року, приватний нотаріус Ткаченко Л.Б., заявник ЗАТ КБ «Приватбанк», об`єкт обтяження: квартира за адресою: [ADDRESS] ; - 04.03.2008 року також було зареєстроване обтяження тип обтяження-іпотека, реєстраційний номер обтяження 5872431, підстава обтяження: договір про відступлення прав вимог №310/08, реєстровий №1094 від 04.03.2008 року приватним нотаріусом Київського МНО Чернокур О.М., іпотекодержатель: Державна іпотечна установа, об?єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] , іпотекодавець: [PERSON] . Згідно позиції Верховного Суду, викладеної у Постанові КЦС ВС від 12.10.2022 №\~203/3435/21\~(61-5467св22), наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Водночас, будь-яких відомостей про належне виконання зобов`язань, які стали підставою для здійснення виконавчого провадження відносно [PERSON] , в рамках яких постановами державного виконавця на майно останнього було накладено арешти, а також завершення таких виконавчих проваджень внаслідок виконання зобов`язань, до суду надано не було. Окрім того, в матеріалах справи міститься копія Іпотечного договору №KRT0GI0000000851 від 19.10.2007 року, укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , посвідченого 19.10.2007 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Ткаченко Л.Б. за реєстровим №3652, розрахунки заборгованості за даним Договором, наданими представником відповідача, що свідчить про невиконання вказаного Договору [PERSON] , його спадкоємцями, та відсутності правових підстав для скасування арешту. У зв`язку з чим, позовну заяву в цій частині слід залишити без розгляду. Також щодо заявлених у судовому засіданні представником позивача заперечень щодо належності та допустимості доказу претензії кредитора, у зв`язку з тим, що поданий до суду доказ, на думку представника позивача, містить недоліки, суд зазначає, що частиною 1 ст. 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Водночас, суд зазначає, що питання правомірності, належності та допустимості претензії кредитора предметом даного позову не було. Також суд вказує, що відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор. Враховуючи те, що у зв`язку\~з настанням\~умови передбаченим\~пунктом 2.3.1.\~Договору відступлення\~права вимоги\~(прострочення\~позичальником сплати\~чергового платежу\~за іпотечним\~кредитом протягом\~2-х\~місяців),\~призвело до\~невідповідності іпотечного\~кредиту [PERSON] іпотечної\~установи та\~зворотнім відступлення\~прав вимоги\~від Державної\~іпотечної установи\~до АТ\~КБ «Приватбанк»,\~ Державна\~іпотечна установа\~не є\~кредитором за\~договором про\~іпотечний кредит,\~на балансі\~Установи не\~обліковується заборгованість\~за позичальником\~ [PERSON] ,\~а тому\~у вказаній\~справі Державна\~іпотечна установа може залучатися до участі у справі лише як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору і не може бути належним відповідачем у спірних правовідносинах, суд вважає за необхідне відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог до Державної іпотечної установи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 3132,33 грн (в частині задоволення позовних вимог майнового характеру). На підставі викладеного,

Outcome: partial