Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до директора Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» [PERSON] про зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 06.05.2025 він фактично вступив у права власника квартири [ADDRESS] , після примусового виселення колишнього власника [PERSON] , про що був складений акт приватного виконавця Пилипчука В.Г. у виконавчому провадженні [NUMBER]. У червні 2025 року він звернувся до Комунального концерну «Центр комунального сервісу» щодо відкриття нових особистих рахунків, проте відповідач відмовив йому у такому відкритті. Спірна квартира належала його тітці [PERSON] , яка померла [INFO] . Під час оформлення спадщини, він дізнався, що квартира зареєстрована на праві власності за [PERSON] . Він є власником квартири лише з 23.01.2025 на підставі рішення Київського апеляційного суду від 19.10.2023. Просив зобов`язати директора Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» [PERSON] відкрити з 05.05.2025 новий особовий рахунок для нарахування оплати комунальних послуг (утримання будинку та прибудинкової території) по [ADDRESS] , та вирішити питання про розподіл судових витрат. Відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на те що, вона є неналежним відповідачем за заявленими вимогами. Позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що саме директор відмовила йому у його законних правах. 01.09.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Згідно з договору купівлі - продажу квартири від 24.04.2016 [PERSON] придбав у власність квартиру [ADDRESS] . Згідно з постановою Київського апеляційного суду від 19.10.2023 у справі №752/2115/20 витребувано із володіння [PERSON] на користь [PERSON] квартиру [ADDRESS] , яка складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 64,1 кв.м, житловою площею 42,2 кв.м. 17.12.2024 за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , підставою реєстрації є постанова Київського апеляційного суду від 19.10.2023 у справі №752/2115/20, що підтверджується копією витягу з державного реєстру речових прав від 23.01.2025 №409314264. Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» відмовило позивачу у відкритті нового особового рахунку по спірній квартирі, про що повідомило останнього листом від 19.06.2025 №100/43-100/43/Б-488-440. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з п. 10 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного перепланування спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника. Судом встановлено, що за позивачем 17.12.2024 зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] . Відтак саме з цього дня у нього виник обов`язок, як у власника, утримувати належне йому та сплачувати спожиті житлово-комунальні послуги. Виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території є певний суб`єкт господарювання, тобто в цьому випадку Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», що визначено п. 2.1, 2.2., 5.1.10 Статуту підприємства. Саме підприємство, як виконавець послуг, здійснює нарахування їх вартості та веде облік їх оплати споживачами. Відповідно до п. 3.1., 5.1.1., 6.2 Статуту Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» керівництво підприємством, яке є юридичною особою та самостійно веде свою господарську діяльність, здійснює директор. Директор відповідно до п.6.3. Статуту діє без доручення від імені підприємства, представляє його у відносинах з іншими юридичними особами та громадянами, укладає договори, видає доручення. З наведеного вбачається, що директор підприємства [PERSON] є посадовою особою підприємства, яка не діє самостійно від власного імені та у власних інтересах, а дієвід імені підприємства, представляючи його у відносинах з громадянами в силу повноважень, наданих Статутом. Тобто позивач отримав відмову у відкритті особового рахунку не від директора [PERSON] , а саме від Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», а тому директор підприємства не повинна відповідати за позовними вимогами, які заявив [PERSON] . У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. При зверненні з позовом позивач вказав відповідачем директора Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» [PERSON] У відзиві на позовну заяву відповідач зазначила, що є неналежним відповідачем у цій справі. Аналогічного висновку дійшов суд під час розгляду справи. Проте позивач клопотань про заміну відповідача належним відповідачем чи залучення співвідповідачів не заявив, навпаки, помилково стверджуючи у відповіді на відзив, що саме директор підприємства порушила його права. Суд вважає, що за заявленими вимогами має відповідати Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», яке є належним відповідачем за заявленими позовними вимогами. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки вони пред`явлені до неналежного відповідача. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави, оскільки позивачу, який відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від їх сплати, а в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Outcome: dismissed