Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить суд розірвати договір довічного утримання, який укладений 29.11.2010 між нею та [PERSON] , [INFO] , посвідчений приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Манелюком М.І., зареєстрований в реєстрі за № 2411. Позов обґрунтовано тим, що позивачу з 06.02.1976 належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . 29.11.2010 між позивачем та відповідачем було укладено договір довічного утримання, який було посвідчено приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Манелюком М.І. Відповідачка умови договору не виконує, не забезпечує позивача харчуванням, одягом, не надає необхідну допомогу. Відповідачка має громадянство рф, приїздила останній раз до м. Бердичів у 2020 році, не бажає добровільно розірвати договір довічного утримання укладений між сторонами. Усі обов`язки по догляду за позивачем, здійснює син [PERSON] , який сплачує за комунальні послуги, готує їжу, возить до лікарні, купує ліки, продукти, одяг, прибирає у будинку. Указані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 29.05.2025 відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 22.07.2025 закрито проведення підготовчого провадження, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Від відповідача заяв по суті справи до суду не надійшло, остання не скористалася своїм процесуальним правом та не направила до суду відзив на позовну заяву, у судові засідання не з`являлася, про розгляд справи повідомлена належним чином. Приватний нотаріус Манелюк М.І. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Фіксування судового процесу здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного пристрою на підставі ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню. Відповідно дост. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно чи рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до ст.\~745\~ЦК України договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно зі ст. 749 ЦК України, у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення та всі види догляду (піклування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Якщо обов`язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення чи догляду, спір вирішується відповідно до засад справедливості та розумності. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 755\~ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків незалежно від його вини. У разі розірвання договору довічного утримання (догляду) відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Відповідно до п. 9 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», до повноважень нотаріуса належить накладення та зняття заборони відчуження нерухомого майна у випадках, передбачених законом. Згідно зі ст. 74 цього Закону, нотаріус знімає заборону відчуження житлового будинку, квартири, земельної ділянки або іншого нерухомого майна, зокрема, на підставі рішення суду про розірвання договору довічного утримання (догляду). Відповідно до ст. 31-2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення суду, що набрало законної сили, є підставою для внесення державним реєстратором відповідних записів до Державного реєстру прав, у тому числі щодо припинення чи зняття обтяжень, внесених у зв`язку з посвідченням договору довічного утримання. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що 29.11.2010 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Манелюком М.І. (далі за текстом - договір). За умовами указаного договору, [PERSON] передає у власність [PERSON] на умовах договору довічного утримання, належний їй житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що розташований на неприватизованій земельній ділянці площею 600 кв. м., кадастровий номер 1810400000:01:029:0076. [PERSON] , зобов`язалася повністю утримувати [PERSON] , а саме: - забезпечення її харчуванням, доглядом, одягом, необхідною медичною допомогою; - забезпечення її безкоштовним довічним користуванням та проживанням у вищевказаному відчужуваному житловому будинку. (пункт 5 договору) Вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, догляду, необхідної допомоги) визначена сторонами в розмірі 100 (сто) гривень на місяць. (пункт 6 договору). На вимогу відчужувача чи третьої особи в разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, або на вимогу набувача, цей договір може бути припинений за рішенням суду, а також розірваний за згодою сторін. (пункт 7 договору). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що позивачка її сусідка, яку доглядає син, дочка позивачки проживає у [PERSON] , дочку не бачила років [ADDRESS] , вона матері не допомагає. Свідок [PERSON] зазначив, що живе з позивачкою по сусідству. Знає, що її доглядає син, дочку не бачив давно років 5-6. Дочка проживає у [PERSON] з 1981 року, має російське громадянство. Зі слів [PERSON] відомо, що донька приїздила давно. Свідок [PERSON] вказала, що [PERSON] її сусідка, до початку війни бачила доньку, десь до 2014 вона приїздила. За нею доглядає її син, який живе по сусідству. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказав, що позивачка його матір, а відповідачка сестра. Мати зробила договір довічного утримання до початку бойових дій, сестра мала наглядати за матір`ю, сплачувати певну суму, забезпечувати її ліками, однак догляд не здійснювала. Коли матері було 90 років, сестра приїздила її відвідати. Сестра умови договору не виконує, у зв`язку з чим здійснює догляд за матір він. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається, що відповідач, будучи набувачем за договором довічного утримання, своїх обов`язків належним чином не виконував - матеріальне забезпечення позивачу не надавала, догляду не здійснювала, участі у забезпеченні її життєвих потреб не приймала, чим порушила умови укладеного договору. Відповідно до приписів ст. ст. 744, 749, 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків незалежно від його вини. Наявні у справі докази у своїй сукупності підтверджують саме такі обставини. Суд бере до уваги, що відповідач не подав доказів, які б свідчили про належне виконання нею договірних обов`язків, не надала доказів перерахування коштів, надання матеріальної чи іншої допомоги, не спростувала доводів позивача. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач свідомо ухилилася від виконання покладених на неї обов`язку умовами договору довічного утримання, не забезпечила позивачу надання матеріальної допомоги, догляду та утримання. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені понесені ним судові витрати у вигляді судового збору. Ураховуючи, що позивач не заявляла про стягнення судових витрат з відповідача, суд залишає за нею сплачений при поданні позовної заяви судовий збір.

Outcome: approved