Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 238996,68 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2867,96 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.01.2022 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №438980-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 18000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 18000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , котру позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Також 05.03.2022 року, 26.04.2022 року, 13.05.2022 року, 04.01.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладалися додаткові угоди до договору №438980-КС-002 від 19.01.2022 року, якими продовжувався термін дії договору, останнього разу до 18.06.2025 року. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 04.09.2025 року утворилась заборгованість в розмірі 238996,68 грн., яка складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 18000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах в розмірі 220156,47 грн. та суми прострочених платежів за комісією в розмірі 840,21 грн., яку позивач просить стягнути на його користь. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати без його участі, вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце слухання справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, причини неявки суду не повідомила. З-за таких обставин, враховуючи те, що у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст.223, 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. 19.01.2022 року [PERSON] уклала з ТОВ «Бізнес Позика» договір про надання кредиту №438980-КС-002 в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України\~«Про електронну\~комерцію» і Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через Особистий кабінет Позичальника на сайті кредитодавця. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта, щодо укладення електронного договору про надання кредиту. Відповідно до п.1 вказаного договору кредиту, ТОВ «Бізпозика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 18000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Строк на який надається кредит 24 тижні, стандартна процентна ставка за кредитом становить 1,08047586 в день. Термін дії договору до 06.07.2022 року. (а.с. 22-23). 05.03.2022 року, 26.04.2022 року, 13.05.2022 року, 04.01.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладалися додаткові угоди до договору №438980-КС-002 від 19.01.2022 року, якими продовжувався термін дії договору, відповідно до 17.09.2022 року, 08.11.2022 року, 20.01.2023 року та до 18.06.2025 року. (а.с. 24-30). Відповідно до квитанції №484991685 від 19.01.2022 року ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало грошові кошти в сумі 18000,00 грн. на картку № [NUMBER] , призначення платежу: перерахування коштів [PERSON] згідно кредитного договору №438980-КС-002 від 19.01.2022 року. (а.с. 37). Крім того згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-251017/28109 від 21.10.2025 року на ім`я [PERSON] в банку емітована картка № [NUMBER] , а з виписки по вказаному картковому рахунку вбачається, що 19.01.2022 року на картку було зараховано кошти в сумі 18000,00 грн., якими [PERSON] в подальшому активно користувалась. З розрахунку заборгованості за кредитом та довідки про стан заборгованості за кредитним договором №438980-КС-002\~від 19.01.2022\~року вбачається, що [PERSON] , станом на 23.09.2025 має заборгованість у загальному розмірі 238996,68 грн, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 18000,00 грн., заборгованості по відсотках в розмірі 220156,47 грн. та заборгованості по комісії в розмірі 840,21 грн. (а.с. 12-19). Відповідач не сплачувала коштів на погашення заборгованості за договором №438980-КС-002 від 19.01.2022 року про надання кредиту, чим порушила свої зобов`язання, встановлені вказаним договором. Відповідачем наведений розрахунок не спростовано, доказів неправильності не надано та власного розрахунку не проведено. З огляду на таке у суду немає підстав сумніватися в обґрунтованості розрахунку, який береться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1 ст.625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором №438980-КС-002 від 19.01.2022 року про надання кредиту, яка станом на 23.09.2025 року становить 238996,68 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2867,96 грн.

Outcome: approved