Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Представник ТОВ «Свеа Фінанс» Варшавський К.А. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за Кредитним договором №С-207-006815-18-980 від 17.10.2018 у розмірі 173454,36 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 73146,45 грн та заборгованості по відстоках в розмірі 100307,91 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17 жовтня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №С-207-006815-18-980. Відповідно до розділу 3 Кредитного договору, Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної Кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитно лінії встановлюється у розмірі 200\~000, 00 грн. На виконання умов договору АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав кредит у повному розмірі. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотними порушеннями умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченям дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі або не сплачуючи взагалі, що спричинило винекнення простроченої заборгованості. 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС») було укладено договір факторингу №01.02-31/23, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №С-207-006815-18-980 складає 173454,36 грн. З урахуванням наведеного, просить позов задовольнити. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 16.07.2025 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 23.09.2025 у зв`язку із неявкою відповідача, розгляд справи відкладено. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Крім того, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»). Враховуючи наведені норми чинного законодавства, суд, зважаючи на повторну неявку в судове засідання відповідача, з метою уникнення затягування судового процесу, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи та ухвалити в справі рішення. Частинами 4, 5\~статті 268 ЦПК України\~передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 04.11.2025, є дата складення повного судового рішення - 10.11.2025. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути позовну заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК\~України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 17 жовтня 2025 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №С-207-006815-18-980, який підписаний представником банку та відповідачем [PERSON] . Відповідно до паспорта споживчого кредиту, строк кредитування становить 12 місяців, кредитний ліміт становить 1000,00 200\~000,00 грн, процентна ставка становить 24,00% річних. АТ «Ідея Банк» свої забов`язання за кредитним договором виконало та надало відповідачу кредит у встановленому розмірі, ліміт його неодноразово змінювався. 25 липня 2023 року між АТ «ІДЕЯ БАНК» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено Договір факторингу №01.02-31/23, згідно якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників та витягу з реєстру боржників від 25.07.2023 за Договором факторингу, укладеним між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», до ТОВ «Росвен Інвест Україна» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 173454,36 грн. Рішенням єдиного учасника «Росвен Інвест Україна» №1 від 25.03.2024 змінено назву товариства з ТОВ «Росвен Інвест Україна» на ТОВ «Свеа Фінанс». Таким чином, суд встановив, що [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Свеа Фінанс» за кредитним договором №С-207-006815-18-980 від 17.10.2018 у розмірі 173454,36 грн. Відповідно до статті 509\~ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.626\~ЦК\~України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (Позика) цієї глави ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до п.1 ст.1046\~ЦК\~України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За правилом частини першої статті 205\~ЦК\~України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до статті 6\~ЦК\~України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України). За змістом статей 626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Підписавши кредитний договір, відповідач засвідчив факт прийняття зобов`язання з повернення наданих в тимчасове користування кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами та комісії, що передбачена договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу позику у розмірі, встановленому договором. Своїх зобов`язань за кредитним договором відповідач не виконав, у зв`язку з чим, станом на момент звернення до суду у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 173454,36 грн., яка складається з простроченої заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) 73146,45 грн.; заборгованості по відсотках 100307,91 грн. Статтею 1049\~ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що відповідач розрахунки заборгованості, надані позивачем, не спростував, інші суду не надав, належних та допустимих доказів, що спростовували б доводи позивача про надання відповідачу позики, наявності заборгованості відповідача та її розміру суду не надано. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано жодних даних, що свідчили б про погашення заборгованості у добровільному порядку, або про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимога позивача до відповідача [PERSON] є обґрунтованою, оскільки останній не виконав умови укладеного договору і тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором №С-207-006815-18-980 від 17.10.2018. Згідно вимог п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову\~на відповідача. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved