Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

У липні 2025 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 25.01.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Кредитний договір №103004396, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у сумі 15 000,00 грн, строком на 15 днів. 13.05.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги №71-МЛ, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 57\~338,16 грн. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання по погашенню заборгованості, в зв`язку з чим позивач просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за Кредитним договором №103004396 від 25.01.2021 у розмірі 57\~338,16 грн, витрати на правничу допомогу та судові витрати. Ухвалою суду\~від 17.07.2025 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.\~Витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про те: чи належить банківська карта з прихованим номером № [NUMBER] [PERSON] ; чи була успішною транзакція здійснена 25.01.2021 на банківську картку № [NUMBER] в сумі 15 000, 00 грн з призначенням платежу «Кошти згідно договору»; чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № [NUMBER] ; чи проводилась верифікація особи власника банківської карти № [NUMBER] . 23.09.2025 від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла витребувана інформація. 27.10.2025\~на адресу\~суду надійшов\~відзив на\~позов,\~відповідно до\~якого представник\~відповідача позовні\~вимоги визнав\~частково у\~розмірі 15\~788,00\~грн.,\~з яких:\~13\~538,00\~грн.\~ сума\~основного боргу,\~2250,00\~грн.\~ сума\~заборгованості за\~відсотками.\~В обґрунтування\~заперечень зазначив,\~що 25.01.2021\~р.\~між ТОВ\~«Мілоан» та\~відповідачем було\~укладено договір\~про споживчий\~кредит №\~103004396\~(Далі\~ Договір),\~відповідно до\~умов якого\~остання отримала\~споживчий кредит\~у розмірі\~15\~000,00\~грн.\~строком на\~15\~днів (п.п.\~1.2.\~та 1.3.\~Договору).\~Відповідно до\~додатку №\~1\~до цього\~до говору\~під назвою\~«Графік платежів»\~розмір процентів\~за користуванням\~кредиту склав\~2\~250,00\~грн.\~Отже,\~протягом строку\~кредитування за\~вказаними договорами\~Відповідачу було\~нараховано суму\~основного боргу\~у розмірі\~15\~000,00\~грн.,\~суму боргу\~за відсотками\~у розмірі\~2\~250,00\~грн.\~а всього\~17\~250,00\~грн.\~В свою\~чергу,\~відповідач по\~справі частково\~погасив заборгованість,\~в результаті\~чого основний\~борг зменшився\~з 15\~000,00\~грн до\~13\~538,00\~грн,\~про що\~сам позивач\~зазначає у\~своїх позовних\~вимогах.\~Однак,\~позивач по\~справі,\~отримавши право\~звернення до\~суду,\~нарахував відповідачу\~заборгованість за\~відсотками за\~період,\~який виходить\~за межі\~строку кредитування,\~що не\~відповідає положенням\~ч.\~2\~ст.\~1050\~ЦК України. Щодо заявлених витрат на професійну правничу допомогу, просив відмовити у задоволенні зважаючи на те, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами обсяг судових витрат, які останній поніс у зв`язку зі зверненням до суду. 03.11.2025 надійшли пояснення, відповідно до яких представник позивача зазначає, що 25.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №103004396, відповідно до умов якого Відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 15000 грн. на умовах визначених кредитним договором, а Позичальник зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначений Договором. Факт укладення кредитного договору визнано самим відповідачем у відзиві на позовну заяву. Відтак, згідно з п.1.2. Сума (загальний розмір) кредиту становить 15000.00 грн. у валюті: Українські гривні. п.1.3. передбачає, що кредит надається строком на 15 днів з 25.01.2021 року (строк кредитування). Відповідно до 1.5.2. Проценти за користування кредитом: 2 250.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. п.1.6. стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Крім, цього у п.2.3.1. Продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином: п.2.3.1.1. Пролонгація на пільгових умовах: Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства tengo.com.ua (далі Сайт Товариства) і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору п. 2.3.1.2. Пролонгація на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення, що наявна у матеріалах справи, протягом 15-ти днів, у період з 25.01.2021 року по 09.02.2021 року були нараховані проценти, що відповідало п.1.5.2 кредитного договору. 09.02.2021 року Відповідачем було здійснено оплату процентів, чим ініційовано продовження строку користування кредитом, як це передбачено п.2.3.1.1. Договору. Відтак, Товариством ТОВ «Мілоан» було прийнято пропозицію Споживача та продовжено строк кредитування на 7 днів. Тому, у період з 10.02.2021 року по 16.02.2021 року, було здійснена пролонгація та нараховані проценти. Крім того, повторно Товариством ТОВ «Мілоан» було прийнято пропозицію Споживача та продовжено строк кредитування на 7 днів, у період з 17.02.2021 року по 23.02.2021 року, було здійснена пролонгація та нараховані проценти, як це передбачено п.2.3.1.1. Договору Більше того, п.2.3.1.2 передбачено пролонгація на стандартних (базових) умовах, тому у період з 24.02.2021 року по 24.04.2021 року було здійснено пролонгацію та нараховано відсотки згідно з п.1.6 кредитного договору. Нарахування відсотків здійснювалося відповідно до умов кредитного договору № 103004396 від 25.01.2021 р., з якими Відповідач був ознайомлений та на які погодився укладаючи даний договір. Отже, Відповідач свідомо уклав даний договір, маючи можливість розрахувати доцільність взяття на себе такого зобов`язання та оцінити усі ризики у зв`язку з його прийняттям. Кредитодавцем у свою чергу чітко виконані усі умови договорів, у тому числі щодо нарахування процентів за кредитним договором. Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, представник позивача зазначає, що Товариством були надані підтверджуючі документи, щодо обсягу і вартості наданої правової допомоги, а саме: Договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року; Засвідчена копія акту наданих послуг правової (правничої) допомоги за Договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року; Засвідчена копія детального опису наданих послуг за Договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року. Розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Отже, позивач вважає, що фактично за своєю природою дані послуги носять у собі складний характер виконаної роботи, а тому, зазначені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. не є завищеними та належним чином обґрунтованими, що ніяким чином не суперечить принципу розподілу судових витрат. В судове засідання представник позивача не з`явився, заявою від 03.11.2025 просив справу розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.01.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №103004396. Згідно з умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит в розмірі 15 000,00 грн (п.1.2). Відповідно до пункту 1.3. Договору кредит надається загальним строком на 15 днів з 25.01.2021. Відповідно до 1.5.2. Проценти за користування кредитом: 2 250.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. п.1.6. стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Договір та Графік платежів підписано електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором. Згідно із\~довідкою про\~ідентифікацію [PERSON] \~отримано код\~для підтвердження\~згоди з\~умовами договору\~від 25.01.2021,\~одноразовий ідентифікатор\~U98918,\~який було\~відправлено 25.01.2021\~09:32\~год.\~на номер\~телефону відповідача\~ [NUMBER] . Відповідно до платіжного доручення №25136661 від 25.01.2021 ТОВ «Мілоан» на рахунок [PERSON] переказало кошти згідно договору №2638266 у сумі 5\~000, 00 грн. З інформації, наданої КБ «ПриваБанк» 23.09.2025 вбачається, що на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] , на яку 25.01.2021 здійснено переказ 15\~000, 00 грн. 13.05.2021 між ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «Мілоан» укладено Договір відступлення прав вимоги №71-МЛ-Т, згідно умов якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками, у тому числі і за договором, укладеним із [PERSON] . Згідно з актом прийому-передачі Реєстру Боржників від 13.05.2021 за договором відступлення прав вимоги «Кредитор» (ТОВ «Мілоан») передав, а «Новий Кредитор» (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») прийняв реєстр боржників кількістю 3166. Відповідно до Витягу з реєстру боржників ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 57\~338,16 грн, що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 13\~538,00 грн, простроченої заборгованості за сумою відсотків 43\~800,16 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. В силу ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. За змістом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20. Отже, на підтвердження існування договірних відносин між сторонами у справі було надано Договір про споживчий кредит №103004396 від 25.01.2021, який був підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином, вищевказаний договір свідчить про те, що [PERSON] умови цілком зрозуміла та своїм підписом письмово підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні при його укладенні, у виборі контрагента та умов договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За приписами частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Згідно з частинами першою та другою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки статтею 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 516 ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу). Судом установлено, що ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до ряду боржників, в тому числі і до відповідача. Договір факторингу є дійсним та чинним, відомостей про те, що він оскаржувався в судовому порядку відсутні. Відтак, суд погоджується з тим, що до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», як до нового кредитора, перейшли права вимоги до [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. З відомості про щоденні нарахування та погашення Кредитного договору №103004396\~ вбачається, що відповідачу [PERSON] надано кредит в розмірі 15\~000, 00 грн., 09.02.2021 відповідач сплатила 750, 00 грн тіла кредиту та 450, 00 грн процентів по кредиту, 16.02.2021 відповідач сплатила 712, 00 грн тіла кредиту та 559, 00 грн процентів по кредиту. Враховуючи те, що за умовами вищезазначеного договору відповідач отримала кредитні кошти та користувалася ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надала, відтак, заборгованість за основним боргом у сумі 13\~538,00 грн на підставі вищезазначеного договору підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами у сумі 43\~800,16 грн. Так, згідно укладеного між сторонами договору кредит у сумі 15 000,00 грн. було надано відповідачу строком на 15 днів до 09.02.2021. При цьому п. 2.3. договору передбачено пролонгацію строку кредитування. Згідно п.2.3.1. Продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином: п.2.3.1.1. Пролонгація на пільгових умовах: Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства tengo.com.ua (далі Сайт Товариства) і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору п. 2.3.1.2. Пролонгація на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. З відомості про щоденні нарахування та погашення Кредитного договору №103004396 вбачається, що протягом 15 днів, у період з 25.01.2021 по 09.02.2021 були нараховані проценти, відповідно п.1.5.2 кредитного договору. 09.02.2021 відповідачем було здійснено оплату процентів. У період з 10.02.2021 року по 16.02.2021 року, була здійснена пролонгація та нараховані проценти. 09.02.2021 відповідачем було здійснено оплату процентів, у період з 17.02.2021 по 23.02.2021, була здійснена пролонгація та нараховані проценти, як це передбачено п.2.3.1.1. У період з 24.02.2021 по 24.04.2021 було здійснено пролонгацію на стандартних (базових) умовах відповідно до п.2.3.1.2 та нараховано відсотки згідно з п.1.6 кредитного договору. Відтак, суд враховує, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про виконання відповідачем своїх зобов`язань з повернення коштів за тілом кредиту у строк, визначений договором, остання продовжила користуватись кредитними коштами, частково сплачувала заборгованість, а тому відбулася пролонгація дії кредитного договору. Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови вказаного кредитного договору належним чином не виконувала, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 103004396 від 25.01.2021 у розмірі 57\~338,16 грн, що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 13\~538,00 грн, простроченої заборгованості за сумою відсотків 43\~800,16 грн. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу, суд дійшов наступного висновку. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). На підтвердження\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу,\~понесених під\~час розгляду\~справи,\~позивачем було надано: Договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет», Акт №1296 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 06.07.2025, Детальний описом наданих послуг до Акту №1296 за змістом якого сторони погодили, що сума витрат, за надання послуг по справі за позовом до [PERSON] становить 8 000, 00 грн, ордер на надання правничої допомоги. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved