Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27.10.2025 року і до закінчення ним навчання, до 11 серпня 2029 року. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що позивачка [PERSON] , з [PERSON] , проживали разом без укладення шлюбу однією родиною з 2001 року по 2013 рік. В період спільного проживання у сторін народилося двоє синів - [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] . З 2013 року позивачка не проживає разом з відповідачем, фактичні шлюбні стосунки між ними припинилися. Молодший син проживає з позивачем та перебуває утриманні позивача. Наразі позивач тимчасово проживає разом з молодшим сином в Швейцарії в кантоні Аргау, за адресою: 5630, Мури, Кантон Аргау, Бахштрассе, 61. 03.01.2024 року Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя присуджено до стягнення аліментів на утримання нашого молодшого сина, [PERSON] , у розмірі 1/4 від усіх його заробітків (доходів). Але відповідач добровільно сплачує мені на картку кошти до повноліття сина, тому у виконавчу службу я не подавала заяву. 3 11 серпня 2025 року до 10 серпня 2029 року [PERSON] почав навчання у фірмі АТ "СРМ" у Швейцарії за спеціальністю "Спеціаліст широкого профілю у сфері механіки" (копію довідки з місця навчання та договору про навчання з перекладом на українську мову додаю до заяви). Оскільки син продовжує навчання виникла потреба в стягненні аліментів на спільного повнолітнього сина, який продовжує навчання до 23 років. Оскільки в Швейцарії я отримую невелику соціальну виплату, а син навчається і не може працювати, позивачка вимушена звернутися з цією позовною заявою до суду, оскільки відповідач добровільно не хоче надавати сину матеріальну допомогу на його утримання після повноліття. На підставі вище наведених доводів позивач просить задовольнити заяву та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , ( [INFO] ), аліменти у розмірі від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27.10.2025 року, і до закінчення ним навчання, до 11 серпня 2029 року . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2025 справу було передано в провадження судді Худіної О.О. Ухвалою судді від 10.09.2025 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони до суду не з`явилися. Представник позивача скерував до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, справу розглянути без участі сторони позивача, на задоволені позову наполягає, в разі відсутності належним чином повідомленого відповідача просить винести заочне рішення. 06.10.2025 від відповідача надійшла заява за вхідним номером 33290/25-Вх відповідно до якої відповідач зазначає, що визнає позовну заяву в повному обсязі на зазначених в позовній заяві обставинах, а також просить проводити судове засідання за його відсутності. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони проживали однією сім`єю без укладання шлюбу. В період їх сумісного проживання народились [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] в графі батько зазначений [PERSON] , актовий запис про народження №1387, вказане свідоцтво видане Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції дата видачі свідоцтва [INFO] . Відповідно до рішення Шевченківського районного суду від 03.01.2024 по справі №336/12634/23 позовні вимоги [PERSON] було задоволено в повному обсязі, та стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини із всіх видів доходів батька щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 листопада 2023 року, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до посвідки на тимчасове проживання [NUMBER] [PERSON] [INFO] тип посвідки посвідчення особи людини, що потребує захисту дата, місце в орган видачі 10.04.2023 м. Аарау, кантон Ааргау переклад вказаної довідки був здійснений в перекладацькій агенції «Грейт». Відповідно до договору про навчання від 05.11.2024 укладений між сторонами заклад, що здійснює підготовку компанія: АТ «СРМ» здобувач освіти - Лютов Артем 26.10.2007 року народження, законний представник - [PERSON] . Освітня програма «Спеціаліст широкого профілю у сфері механіки» з отриманням федерального свідоцтва про кваліфікацію. Вказаний переклад був здійснений в перекладацькій агенції «Грейт». Відповідно до довідки з місця навчання від 13.08.2025 зазначено, що пан [PERSON] , [INFO] з України, у фірмі АТ «СРМ» з 11 серпня 2025 року по 10 серпня 2029 року проходить навчання за спеціальністю «Спеціаліст широкого профілю у сфері механіки» з отриманням федерального свідоцтва про кваліфікацію. Вказаний переклад був здійснений в перекладацькій агенції «Грейт». Посвідчення здобувача освіти у закладу професійної-технічної освіти «Заклад професійної-технічної освіти у м. Ленцбург» [PERSON] [INFO] напрямок підготовки «Спеціаліст широкого профілю у сфері механіки» з отриманням федерального свідоцтва про кваліфікацію. Вказане посвідчення дійсне до 10.08.2029. . Вказаний переклад був здійснений в перекладацькій агенції «Грейт». Задовольняючи позов, суд виходить з таких нормативних положень чинного законодавства. За загальним правилом ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч.2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом ч.10 ст.7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Способи захисту сімейних прав та інтересів визначені у ч.2 ст.18 СК України. Згідно з ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Згідно з положеннями ч.1,5,6,7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Як врегульовано ч.1 ст.213, ч.2 ст.229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. Правила оцінки доказів чітко передбачені у ст.89 ЦПК України. Відповідно до приписів ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з положеннями ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При цьому, згідно з нормою ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1,2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Доказів непрацездатності відповідача, а також наявності інших осіб на утриманні суду не надано. При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, судом, перш за все, враховується його законодавчо передбачений обов`язок по утриманню дитини та прожитковий мінімум для працездатних осіб, закріплений ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», який становить 3028,00 гривень. Відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, судом враховані відповідні правові висновки, висловлені у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №635/1139/17, провадження № 61-350св17, від 13.04.2021 у справі №308/4214/18, провадження № 61-16005св20. Згідно з роз`ясненнями, наведеними у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Так, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох сторін з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. З урахуванням наявних доказів, встановлених фактичних обставин справи, рівного обов`язку батьків з утримання дитини, суд, визначаючи частку аліментів, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини від доходу (заробітку) відповідача до завершення навчання, щомісячно, але не пізніше досягнення дитиною 23-річного віку. За змістом ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми, зокрема, ст. 191 цього Кодексу. Так, відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, але відповідно до вимог позивача просить стягнути аліменти саме з 27.10.2025. За відсутності доказів неможливості батька (відповідача) надавати матеріальну допомогу, судом встановлено підстави для задоволення позову в повному обсязі. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За змістом ст.141 ЦПК України суд стягує із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 1 211,20 гривень, від сплати яких позивачка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ст. Закону України «Про судовий збір» була звільнена при пред`явленні позову до суду, але відповідно до заяви відповідача про визнання позову в повному обсязі, слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 605,60 гривень.

Outcome: approved