Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

В серпні 2025 року в провадження судді Ірпінського міського суду Київської області Одарюка М.П. надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди майна з правом викупу. В обґрунтування позову позивач вказує, що 10.02.2022 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та [PERSON] в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи товариства було укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144220210016, за яким ТОВ «Будинок Комфорту» надав [PERSON] у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених Правилами надання майна в оренду, а [PERSON] прийняв об`єкт оренди у строкове платне володіння та користування, а також зобов`язання сплачувати ТОВ «Будинок Комфорту» орендну плату. ТОВ «Будинок Комфорту» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі. У свою чергу, відповідач свої зобов`язання зі сплати орендних платежів належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за договором. 03.07.2023 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва «Росвен Інвест Україна») було укладено договір факторингу № 01.02-28/23, за яким ТОВ «Свеа Фінанс» отримало від ТОВ «Будинок Комфорту» право вимоги до відповідача за договором оренди майна з правом викупу № 1144220210016 від 10.02.2022 року, що складається з права вимоги заборгованості за договором у загальному розмірі 49\~134,28 грн., з яких: 37\~176,00 грн. - заборгованість за простроченими орендними платежами; 11\~958,28 грн. заборгованість за пенею за договором; 00,00 грн. заборгованість за вартістю орендного майна донарахована позивачем. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди майна з правом викупу № 1144220210016 від 10.02.2022 року та понесені позивачем судові витрати. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, отриманих судом відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. За правилами п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Судові повістки, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] , які повернулись на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до ст. ст.\~174,\~178 ЦПК України\~відповідач не скористалася своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч.8\~ст. 178 ЦПК України. Зважаючи на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст.\~223,\~280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Із змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Судом встановлено, що 10.02.2022 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та [PERSON] в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства було укладено договір оренди майна з правом викупу №1144220210016 (а.с.6). Відповідно до п. 1 Договору, ТОВ «Будинок Комфорту» зобов`язалося передати [PERSON] у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди (LCDtv32SAMSUNG UE32T4510AUXUA), з наступним переходом права власності на такий об`єкт до [PERSON] на визначених правилах та умовах, а [PERSON] зобов`язався прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність на визначених умовах, а також сплачувати ТОВ «Будинок Комфорту» орендну плату. Відповідно до п. 3 договору передбачено, що передача об`єкту оренди здійснюється за товарно-транспортною накладною або іншим документом перевізника, що підтверджує факт передачі та отримання об`єкта оренди. Підписанням документа про передачу у користування орендар підтверджує факт отримання об`єкту оренди у належному стані та будь-які претензії щодо стану об`єкта оренди відсутні. Умовами договору оренди сторонами погоджено, що розмір орендної плати становить 1\~549,00 грн., які сплачуються орендарем до 10-го числа кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, останнім днем внесення платежу є 10.02.2024 року ( а.с.6). 10 лютого 2022 року ТОВ « Будинок Комфорту» та [PERSON] уклали додаткову угоду № 1 до договору оренди майна з правом викупи № 1144220210016 від 10.02.2022 року, згідно умов якої орендодавець зобов`язується у порядку та на умовах, визначених в цій додатковій угоді, надати орендареві послуги відносно об`єкту оренди в межах сервісу (перепад напруги), а орендар зобов`язується оплатити такий сервіс 100,00 грн, строк дії сервісу 24 місяці ( а.с.7). З експрес-накладної № 20450516210637 від 10.02.2022 року слідує, що ТОВ «Будинок Комфорту» свої зобов`язання за договором оренди майна з правом викупу виконало у повному обсязі, передавши у встановлений в договорі строк [PERSON] визначений об`єкт оренди (а.с.22) З розрахунку заборгованості за договором оренди видно, що [PERSON] свої зобов`язання зі сплати орендних платежів у повному обсязі не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість що складається з права вимоги заборгованості за договором у загальному розмірі 49\~134,38 грн., з яких: 37\~176,00 грн. - заборгованість за простроченими орендними платежами; 11\~958,28 грн. заборгованість за пенею за договором (а.с.35-40.) 03.07.2023 року між ТОВ «Будинок Комфорту`та ТОВ «Росвен ІнвестУкраїна» (після перейменування ТОВ «Свеа Фінанс» ) було укладено Договір факторингу № 01.02.-28/23, відповідно до умов якого ТОВ «Будинок Комфорту» передає Фактору, а Фактор набуває Прав вимоги Клієнта за Договорами та сплачує Клієнту за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та строки встановлені цим Договором (а.с.23-28). Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних інших. В пункті 5 частини першої статті 3Закону України «Про електронну комерцію» визначено, по електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (частина 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частина 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини 2 статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частинами 1,3 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності га справедливості. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно зі ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). У відповідності до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою статті 764 ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3ст. 549 ЦК України). Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч.1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як вбачається з матеріалів справи, всі дії [PERSON] при укладенні Договору № 1144220210016 оренди майна з правом викупу від 10.02.2022 року підтверджувалися та підписувалися електронним підписом за допомогою одноразових ідентифікаторів, які направлялися на мобільний номер телефону відповідача. Таким чином, встановлено, що договір між відповідачем та ТОВ "Будинок Комфорту" укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Ураховуючи викладені обставини, суд вважає, що Договір №1144220210016 від 10.02.2022 року укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цих договорів сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. [PERSON] не виконував належним чином свої зобов`язання за договором оренди майна з правом викупу, тому виникла заборгованість у розмірі 49\~134,28 грн., що підтверджуються письмовим розрахунком заборгованості. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] виконав свої зобов`язання за договором оренди майна з правом викупу та сплатив повністю грошові кошти. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятого на себе зобов`язання за договором оренди майна з правом викупу №1144220210016 від 10.02.2022 року не виконав, яке виявилося у несплаті орендної плати, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість на загальну суму 49\~134,28 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем, покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 3\~028,00 гривень.

Outcome: approved