Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

представник ТОВ "ФК"ЄАПБ" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 73713892 у розмірі 14675,65 грн, а також понесених судових витрат. Позов мотивовано тим, що 18.09.2024 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено договір позики № 73713892. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника. 14 червня 2021 року між ТОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК"ЄАПБ" було укладено договір факторингу № 14/06/21, на підставі якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до [PERSON] . Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за договором позики № 73713892 у розмірі 14675,65 грн, з яких: 5950 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4173,75 грн - сума заборгованості за відсотками; 4176,90 грн сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 375 грн комісія за надання позики. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 18.09.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися. В позовній заяві було заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки не повідомила. Заяв, клопотань від неї не надходило. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 18 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено договір позики № 73713892 (а.с. 4-7). Згідно з\~умовами договору,\~позикодавець зобов`язується\~передати позичальнику\~у власність\~грошові кошти,\~у розмірі\~2500\~грн строком\~на 30\~днів,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів у\~день закінчення\~строку позики,\~або достроково,\~та сплатити\~позикодавцю плату\~(проценти)\~від суми\~позики та\~комісію за\~надання позики.\~Дата надання\~позики \~18.09.2024,\~дата повернення\~позики \~17.10.2024.\~Денна процентна\~ставка становить\~0,675%.\~Проценти за\~понадстрокове користування\~позикою \~2,70%\~за день.\~Пеня \~2,7%\~за день.\~Орієнтовна реальна\~річна процентна\~ставка \~918,52%.\~Вказаний договір\~укладений в\~електронній формі\~та підписаний\~одноразовим ідентифікатором 16078. На підставі Договору факторингу № 14/06/21 від 14.09.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" та Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (а.с. 11-13), первісний кредитор передав (відступив) Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" належні йому права вимоги до [PERSON] за вищевказаним договором. Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с.17), реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов договору факторингу 14/06/21 від 14 червня 2021 року, будь-яких зауважень до зазначеного реєстру немає. Як вбачається із витягу реєстру боржників № 44 від 21.02.2025 за договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с.19), Товариство з обмеженою відповідальністю "Безпечне агентство необхідних кредитів" відступило Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" право вимоги до [PERSON] за договором позики № 73713892 у розмірі 14675,65 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики № 73713892 від 18.09.2024, заборгованість [PERSON] перед позивачем станом на 31.07.2025 становить 14675,65 грн, з яких: 5950 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4173,75 грн - сума заборгованості за відсотками; 4176,90 грн сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 375 грн комісія за надання позики. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, під час підписання кредитного договору сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 8\~ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Так, відповідно до п. 12\~ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст. 11 цього Кодексу. За положеннями п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 зроблено висновок, що "припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання". Таким чином,\~суд приходить\~до висновку,\~що між\~первісним кредитором\~та [PERSON] виникли договірні\~відносини внаслідок\~отримання відповідачкою\~позики.\~Права вимоги\~за договором\~позики було\~відступлено позивачу\~по справі,\~позику не\~повернуто,\~а отже,\~позовні вимоги\~ТОВ "ФК\~"ЄАПБ"\~підлягають задоволенню.\~Відповідачка відзиву\~чи заперечень\~на позов\~не подала,\~тому наданий\~позивачем розрахунок\~заборгованості за\~відсутності заперечень\~щодо такого\~розрахунку від\~відповідачки приймається\~судом як\~достовірний.\~Фактично отримані\~та використані\~позичальницею грошові\~кошти у\~добровільному порядку\~не повернуті.\~Тож,\~ [PERSON] не виконала обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією переказу коштів № 131296 від 19.08.2025 (а.с. 35), позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved