Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

07.01.2025 року позивач звернулася з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 25.03.25р., просить суд: позбавити її дочку - [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; встановити піклування над неповнолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , призначивши [PERSON] їхнім піклувальником, стягнути з [PERSON] аліменти та їх утримання в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожного. В обґрунтування зазначених позовних вимог вказує, що у її дочки - [PERSON] , [INFO] від шлюбу з [PERSON] народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується їхніми свідоцтвами про народження. Вказує, що рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 10.06.2013р., батько дітей - [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно всіх дітей, відповідачка [PERSON] фактично з народження дітей і до цього часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, тому весь цей час онуки проживають із позивачкою. Позивач зазначає, що онуки перебувають на її повному утриманні, весь цей час вона виховує їх самостійно, створює їм належні умови проживання, купує їм їжу, одяг, ліки та інші речі, необхідні для нормального розвитку дітей, забезпечує доступ до навчання, займається їх вихованням та лікуванням, оскільки діти хворіють на вроджені хронічні хвороби. За таких обставин, вважає, що позбавлення відповідачки батьківських прав та визнання її, як бабусі, їхнім піклувальником є необхідним кроком для захисту прав та інтересів неповнолітніх онуків. Ухвалою судді від 27.01.25 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив, залучено до участі в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Деражнянської міської ради для дачі висновку щодо розв`язання вказаного спору. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, просять їх задоволити з підстав, викладених у позові. Відповідач, [PERSON] , незважаючи на те, що належним чином повідомлялася про час та місце вирішення справи шляхом направлення повісток на зареєстровану адресу її проживання рекомендованими листами, в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подала, причин неявки не вказала, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст.178 ЦПК України. Позивач [PERSON] під час розгляду справи зазначила, що її дочка вже тривалий термін відсутня за місцем її проживання, веде бродячий спосіб життя, дітьми не цікавиться. Будь-які спроби її зв`язатися з донькою, виявилися безрезультатними. Представник залученого в якості третьої особи - Солобковецького навчально-реабілітаційного центру Хмельницької обласної ради надіслав до суду копію наказу про завершення навчання [PERSON] , просить розгляд справи здійснювати без участі їхнього представника. Представник залученого в якості третьої особи органу опіки та піклування в особі Служби в справах дітей виконавчого комітету Деражнянської міської ради, в судовому засіданні проти позовних вимог щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнення з неї аліментів на утримання дітей не заперечує. Позовні вимоги про призначення [PERSON] піклувальником вказаних дітей вважає передчасними, оскільки діти ще не набули статусу дітей, позбавлених батьківського піклування, вважає позов таким, що заявлений позивачем на підставі власних корисливих інтересів, що пов`язано із можливістю отримувати допомогу на дітей. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що в період з 20 вересня 2004 року по 28 квітня 2011 року [PERSON] , [INFO] , перебувала в шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 20.09.2004р. В даному шлюбі в них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 17.07.07р., виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, а також - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серія [NUMBER] від 30.10.2008р., виданим виконкомом Микитинецької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області. Згідно рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 10 червня 2013 року у справі №2205/2046/12, батько дітей, [PERSON] , позбавлений батьківських прав відносно всіх дітей. Як встановлено судом, згідно акта про фактичне місце проживання від 01.11.2024 №69/13, виданого виконавчим комітетом Деражнянської міської ради Хмельницького району Хмельницької області, бабуся [PERSON] проживає разом з онуками за адресою: [ADDRESS] у житловому будинку, який на праві приватної власності належить останній, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23379057 від 23.07.2009, державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №191272, серії ЯИ №191272. Відповідач [PERSON] також зареєстрована за вказаною адресою, проте фактично за вказаною адресою не проживає, веде бродячий спосіб життя, з показів свідків, які є сусідами позивача слідує, що з`являється за зареєстрованим місцем проживання один-два рази на рік, під час візитів вчиняє домашнє насильство щодо дітей та матері - [PERSON] . Фактично з народження дітей їхнім вихованням, утриманням, лікуванням, освітою весь час займається бабуся - [PERSON] , що підтверджується: - актами обстеження побутово-житлових умов проживання малолітніх дітей від 18.12.2013 та від 02.03.2015р. в с. Новосілка Деражнянського (на даний час Хмельницького) району Хмельницької області, в яких зазначається, що вихованням дітей, а також побутовими умовами проживання практично займається баба гр. [PERSON] . Мати дітей [PERSON] від виховання та створення належних умов проживання малолітніх дітей самоусунулася, характеризується негативно, не цікавиться навчальним процесом, не відвідує батьківські збори; - довідкою, виданою Новосілецьким ДН3 про те, що з 01.09.2013 р. [PERSON] постійно відвідує Новосілецький ДНЗ. Приводить та забирає з ДНЗ [PERSON], відвідує батьківські збори, дитячі ранки та цікавиться успіхами дитини бабуся - [PERSON] . За час відвідування дитиною ДНЗ мати [PERSON] жодного разу не приходила до ДН3, не цікавилася його успіхами та перебуванням в садочку, не відвідувала батьківські збори; - довідкою-характеристикою від 15.12.2014 №698, виданою виконкомом Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, згідно якої [PERSON] зарекомендувала себе з позитивної сторони, займається вихованням малолітніх онуків: [PERSON] , 2005 p.н., [PERSON] , 2007 р.н., [PERSON] , 2008 р.н.; - характеристикою від 01.11.2024 №68/13, виданою виконавчим комітетом Деражнянської міської ради Хмельницького району Хмельницької області, згідно якої [PERSON] зарекомендувала себе з позитивної сторони. В побуті та громадських місцях зарекомендувала себе добре. На її вихованні і утриманні на даний час троє дітей в зв?язку з тим, що мати [PERSON] не займається вихованням дітей; З наявних у справі матеріалів вбачається, що діти хворіють на вроджені хвороби. В [PERSON] діагностована вроджена неоклюзійна внутрішня компенсована гідроцефалія, знаходиться на «Д» обліку у психіатра, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №4915 від 02.08.2024 та протоколом обстеження головного мозку МРТ від 28.07.2024 №24684. [PERSON] хворіє на легку розумову відсталість з поведінковими розладами, що підтверджується Консультаційним висновком спеціаліста від 22.03.2024, виданим КНП «Хмельницький обласний медичний центр психічного здоров?я», консультаційним висновком спеціаліста від 25.04.2024, виданим КНП «Хмельницька обласна дитяча лікарня», консультаційним висновком спеціаліста від 28.08.2024, виданим КНП «Хмельницька обласна дитяча лікарня». Лікуванням дітей, проходженням ними медичних обстежень займається одноособово бабуся, що слідує із відповіді на адвокатський запит від 16.10.2024 №l716, наданою КНП «Деражнянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Деражнянської міської ради, згідно якої відповідно до службової записки сімейного лікаря КНП «Деражнянський ПМСД ДМР ХО» [PERSON] , [INFO] , за медичною допомогою дітям [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] не зверталась. Дітей завжди супроводжувала на прийомах в сімейного лікаря бабуся [PERSON] , і з приводу захворювань і профілактичних оглядів і проведення вакцинації. Також бабуся спілкувалася в телефонному режимі відносно стану хворих дітей, корекції лікування. Проблем в обстеженні дітей, придбанні ліків не було. Крім того, бабуся надає дітям належне виховання та забезпечує навчання, приймає активну участь у їхньому житті, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит від 10.12.2024 №110, наданою ДНЗ «Ярмолинецький агропромисловий центр професійної освіти» та характеристикою учня ДНЗ [PERSON] , з якої слідує, що за період навчання [PERSON] , [INFO] , його мати, [PERSON] не зверталась з питань його навчання та перебування в навчальному закладі. [PERSON] - бабуся [PERSON] , за період перебування в навчальному закладі постійно цікавилася навчанням онука, забезпечувала всім необхідним (харчуванням, одягом, медикаментами, оплачувала проїзд на навчання, слідкувала за відвідуванням, станом здоров?я. лікуванням, іншими повсякденними потребами). На першому році навчання поселяла в гуртожиток, привозила і забирала з навчального закладу, привчала до раціонального використання коштів, дисципліни, приготування їжі, дотримуватися санітарії та гігієни. [PERSON] постійно спілкувався тільки зі своєю бабусею, [PERSON] , інші родичі не приїжджали і не цікавились з питань навчання та його перебування в навчальному закладі. Відповідно до характеристики на [PERSON] , [INFO] , наданою Солобковецьким навчально-реабілітаційним центром Хмельницької обласної ради від 10.10.2024, вихованням [PERSON] займається бабуся - [PERSON] , яка піклується про хлопчика, цікавиться навчанням, поведінкою і здоров?ям дитини. На звернення адміністрації закладу щодо поліпшення стану здоров?я учня завжди консультується у лікарів, забирає і лікує онука. Аналогічні показання у суді надали свідки [PERSON] , [PERSON] , які проживають в с. Новосілка Хмельницького району Хмельницької області та є сусідами [PERSON] , а також [PERSON] , яка є старостою Новосілецького старостинського округу Деражнянської ОТГ, які кожна окремо в судовому засіданні підтвердили, що фактично з народження дітьми одноособово опікується бабуся [PERSON] , яка забезпечена житлом, утримує домашнє господарство, надає дітям належне матеріальне забезпечення дітям, забезпечуючи їх їжею, одягом, здійснюючи їх виховання, лікування, надаючи доступ до освіти, незважаючи на особливості їх розвитку. З метою з`ясування всіх обставин справи, судом заслухано думку в судовому засіданні неповнолітнього [PERSON] , а також [PERSON] , який на момент дачі пояснень вже досяг повноліття, які підтвердили суду бажання проживати спільно з позивачем, пояснили, що відколи себе пам`ятають проживали з бабусею - [PERSON] , яка їх виховувала, водила в дитячий садок та школу, пізніше в училище купувала їм їжу, одяг, взуття, канцелярію, займалася їх лікуванням, коли вони хворіли. По відношенню до матері - [PERSON] , діти налаштовані негативно, зауважили про відсутність синівських почуттів до неї, оскільки під час її візитів до них додому, вона ставилася до них агресивно, сварила та била їх та бабусю. Відповідно до висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Деражнянської міської ради року №61 від 20.03.25р., орган опіки та піклування Деражнянської міської ради прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх синів [PERSON] , 2007 р.н., [PERSON] , 2008 р.н. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Преамбулою Конвенції визначено, що держави-учасниці беруть до уваги принципи, закладені в Декларації прав дитини, яка прийнята Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року. У відповідності до 6 принципу цієї Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 цього Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Норми Сімейного кодексу України встановлюють обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 1 ст. 150, ч. 1, 4 ст.155 СК України). Відповідно до ч. 1 ст.151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно із ч.1, 4 ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. П.2 ч.1 ст.164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо він, вона, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З огляду на роз`яснення, які містяться в абз.2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори , як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У статті 165 СК України вказується, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, такі наслідки передбачені, зокрема, ст. 166 СК України. З огляду на вищезазначене, суд приймає до уваги, що [PERSON] протягом тривалого часу не проживає спільно із своїми синами [PERSON] , 2007 р.н. та [PERSON] , 2008 р.н., будь-яким чином участі у їх вихованні та розвитку не приймає, не виявляла такого наміру в ході судового розгляду даного спору. Під час рідких візитів за місцем проживання своєї матері та дітей неодноразово вчиняла домашнє насильство над ними. Фактично від народження діти проживають окремо від матері з бабою [PERSON] . За час такого тривалого, спільного проживання позивач налагодила тісний зв`язок із внуками, створила для них належні житлово-побутові умови, діти охоплені навчально-виробничим процесом, що підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами. Відповідачці не чинилося жодних перешкод щодо побачення з дітьми та їх виховання, що вказує на винну поведінку останньої, її свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, тому враховуючи думку самих дітей та висновок органу опіки та піклування від 20.03.25р., суд не вбачає підстав для застосування до відповідача попередження щодо необхідності змінити ставлення до виховання дітей. Аргументи щодо звернення [PERSON] в певні періоди часу із заявами про отримання матеріальної допомоги на дітей, як доказ виконання нею батьківських обов`язків, суд вважає неспроможними, оскільки вони не свідчать про її бажання примати участь в їх житті. Судом також враховується позиція, викладена у Постанові Верховного Суду від 29 січня 2024 року у справі №185/9339/21, згідно якої, у разі подання позову про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітньої дитини, суд не може відмовити у його задоволенні лише з тієї підстави, що за час розгляду цивільної справи і вирішення спору по суті дитина досягла повноліття. Незважаючи на досягнення дитиною повноліття, суд має встановити обґрунтованість чи необґрунтованість передбачених статтею 164 СК України підстав позову про позбавлення відповідача батьківських прав та ухвалити відповідне судове рішення. Враховуючи викладені вище обставини в сукупності, визначаючи найкращі інтереси дітей, якими є забезпечення їх розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, суд вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до її синів [PERSON] , 2007 р.н. та [PERSON] , 2008 р.н. Щодо позовних вимог про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання синів [PERSON] , 2007 р.н. та [PERSON] , 2008 р.н., судом враховується наступне. За змістомст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до приписів ч. ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч.2, 3 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання синів [PERSON] , 2007 р.н. та [PERSON] , 2008 р.н. такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства, тому підлягають задоволенню. Враховуючи, що вимога про стягнення аліментів була заявлена позивачем у заяві про збільшення позовних вимог від 25.03.2025р., то аліменти підлягають стягненню з відповідача з вказаної дати до досягнення кожним із дітей повноліття. Вирішуючи вимоги позову в частині призначення позивача піклувальником [PERSON] , 2007 р.н. та [PERSON] , 2008 р.н. суд враховує наступні обставини. Відповідно до ч.1. ст.59 Цивільного кодексу України, піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Враховуючи, що на момент прийняття рішення [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття, а обставини, які б свідчили про обмеження його дієздатності відсутні, позовні вимоги про призначення щодо нього піклування є безпідставними, тому задоволенню не підлягають. Щодо встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , суд приймає до уваги наступне. Згідно статті 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Згідно з правилами частин третьої та четвертої статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою (піклування над неповнолітньою особою), якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна (піклувальника) за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» та статті 1 Закону України «Про охорону дитинства», з відповідними змінами та доповненнями, діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовились батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в зоні проведення антитерористичної операції, та безпритульні діти. Згідно з положеннями пункту 2.2 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року за N34/166/131/88, опіку (піклування) може бути встановлено і при житті батьків неповнолітніх дітей, зокрема, у випадках, коли батьки понад шість місяців не проживають разом з дитиною та без поважних причин не беруть участі в її вихованні та утриманні, не виявляють щодо дитини батьківської уваги та турботи або підкинули (залишили) дитину, і це підтверджено відповідними актами, складеними органами внутрішніх справ. У відповідності до частини першої статті 244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. Згідно частини четвертої статті 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Таким чином, судом враховується, що [PERSON] є рідною бабою [PERSON] , перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Хмельницькій області, отримує пенсію за віком, загальний розмір якої за 2024р. склав 16 350 грн., що підтверджується довідкою про доходи №0998519831644923 від 23.12.24р., утримує домашнє господарство, є власницею земельних ділянок, площею 0,4114 га та 0,2500 га, що підтверджується відповідними державними актами на землю. Як уже зазначалося, [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку про стан здоров`я, наданого Деражнянською ЦРЛ від 27.12.24 року на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, має задовільний стан здоров`я. За даними Міністерства внутрішніх справ України, [PERSON] станом на 19.10.23р. до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Відповідно до свідоцтва від 2014р. пройшла курс підготовки прийомних батьків, батьків-вихователів, потенційних опікунів та піклувальників. Під час вирішення даного спору [PERSON] зверталася із заявою до органу опіки та піклування про внесення подання про призначення її піклувальником внуків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з чим судом оголошувалася перерва у судових засіданнях та пропонувалося органу опіки та піклування надати свій висновок щодо можливості [PERSON] здійснювати функції піклувальника. Проте, як вбачається із листа служби у справах дітей Деражнянської міської ради №123/1/02-15 від 06.05.25р. позивачці було відмовлено з огляду на відсутність у її внуків [PERSON] та [PERSON] статусу дітей, позбавлених батьківського піклування. При цьому, жодних висновків щодо можливості [PERSON] бути потенційним піклувальником онуків за результатами вирішення судом спору про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] не надано, об`єктивних перешкод щодо призначення [PERSON] піклувальником внуків не зазначено, з чого вбачається вирішення даного звернення у формальний спосіб. Твердження представника служби у справах дітей Деражнянської міської ради щодо необхідності призначення піклувальником неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] орган опіки та піклування та навчального закладу, в якому навчаються неповнолітні, судом оцінюється критично, з огляду на те, що діти, зокрема, неповнолітній [PERSON] , [INFO] хворіє на ряд хронічних вроджених хвороб, вказаних у консультативних лікарських висновках, організацією та здійсненням лікування яких на належному рівні не можуть займатися ані навчальний заклад, ані орган опіки та піклування, в силу специфіки їх компетенції, тому здійснення ними піклування не буде відповідати принципу забезпечення найкращих інтересів дитини. Натомість, як слідує із наявних в матеріалах справи довідок сімейного лікаря, позивачка фактично протягом всього життя [PERSON] займається та бажає в подальшому здійснювати лікування останнього. Таким чином, установивши, що понад шість місяців відповідач [PERSON] не проживає разом зі своїми дітьми та без поважних причин не бере участі в їх вихованні та утриманні, [PERSON] здійснює самостійне виховання та утримання дітей відповідачки, відповідає вимогам щодо кандидатів в піклувальники, а [PERSON] на момент постановлення рішення є неповнолітнім, не володіє повною цивільною дієздатністю, не може самостійно здійснювати весь обсяг цивільних прав та обов`язків, тому потребує встановлення щодо нього піклування, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] та призначення [PERSON] його піклувальником. Судові витрати, понесені позивачкою при зверненні із даним позовом, вона просить залишити за нею, тому їх розподіл, згідно ст.141 ЦПК України, судом не проводиться. На підставі викладеного,

Outcome: approved