Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

11.11.2025 [PERSON] (далі заявник або [PERSON] ) звернувся в суд із заявою про встановлення факту смерті батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який помер [INFO] в місті Бердянськ, Запорізької області. Заява мотивована відсутністю іншого позасудового порядку реєстрації смерті особи на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті заявнику потрібно для отримання свідоцтва про смерть державного зразка та реалізації цивільних прав та обов`язків, зокрема спадкових. Суд ухвалою від 12.11.2025 відкрив провадження у справі, призначив справу до судового розгляду на 13.11.2025. Заявник у судове засідання не прибув, повідомлявся про нього телефонограмою. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Неявка учасників провадження не перешкоджає судовому розгляду заяви по суті; у зв`язку із їхньою неявкою фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється (стаття 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив такі обставини. Указом Президента\~України №\~65/2022\~від 24.02.2024,\~затвердженого Законом\~України \~№ 2105-IX\~від 03.03.2022,\~у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на території України оголошено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і безперервно діє на території України по сьогоднішній день. Копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 18.08.2001 Токмацьким МРВ УМВС України у Запорізькій області доводиться та обставина, що [PERSON] народився [INFO] в селі Розкішне, Токмацького району Запорізької області, та був зареєстрований у [ADDRESS] . З актового запису про народження з додатку ДІЯ вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в селі Кірове, Токмацького району, Запорізької області, батьками якого є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Тобто, заявник є сином [PERSON] , який помер [INFO] . Медичним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 31.01.2025 підтверджується фат смерті [PERSON] [INFO] у м. Бердянськ Запорізької області, причина смерті: застійна сердечна недостатність, дилатоціонна кардіоміопатія. Відповідно до свідоцтва про смерть від 13.02.2025 № [NUMBER] , [INFO] в місті Бердянськ, Запорізької області помер [PERSON] , уродженець села Розкішне, Токмацького району Запорізької області. З Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом від 28.02.2025\~ № 376 Міністерства розвитку громад та територій вбачається, що м. Бердянськ, Запорізької області є тимчасово окупованою територією з 27.02.2025. Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VІІ із змінами і доповненнями будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Отже, за будь-яких умов реєстрація смерті особи повинна бути здійснена уповноваженими на те державними органами України. Відповідно до частини третьої статті 49 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) державній реєстрації підлягає, зокрема, смерть фізичної особи. Згідно зі статтею 9, 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затв. Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Отже, законодавець визначив єдиний спосіб реєстрації смерті особи на окупованій території на підставі судового рішення про встановлення факту смерті. Відповідно до частини 1, пункту 5 частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною першою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище,

Outcome: approved