Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

Представник позивача адвокат Саньков Ю.В. звернувся до суду в інтересах позивача із вказаним позовом та просив встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивований тим, що [PERSON] була племінницею [PERSON] , [INFO] . [PERSON] була рідною сестрою покійної матері позивача. [PERSON] до 15.12.2021 мешкала у належній їй квартирі [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] за віком та станом здоров`я потребувала стороннього догляду, позивач на початку 2021 року переїхала до неї та вони стали проживати разом. Згодом, 15.12.2021 року позивач та [PERSON] вирішили продати належну [PERSON] квартиру та переїхати на постійне місце проживання до квартири, що належить позивачці, за адресою: [ADDRESS] . Квартиру [PERSON] вони зачинили, перекрили водопостачання та від`єднали від електрики, та підготували до продажу. З метою не нарахування комунальних послуг та збереження майна, разом з головою ОСББ Астра - 2013 та свідками склали відповідний акт. [INFO] [PERSON] померла в місті Харкові. На час смерті [PERSON] мешкала разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина квартира [ADDRESS] . За свого життя, а саме 26.12.2012 року, [PERSON] відповідно до заповіту посвідченого державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Козелько Т.М. заповіла все належне їй майно позивачці. Після початку військового вторгнення рф, через постійні обстріли міста, повітряні тривоги, відключення світла, води, опалення та через реальну загрозу життю та здоров`ю позивач вимушена була покинути місце свого проживання та виїхати за кордон до Німеччини. В Україну позивач повернулася 06.08.2023, а в м. Харків приїхала 11.08.2023 і вже 14.08.2023 р. звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 14 серпня 2023 року Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу № 71083482, що підтверджується витягом № 73565497 від 14.08.2023 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі. 14 серпня 2023 року Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою (державний нотаріус Козелько Т.М.) було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з тим, що спадкодавиця була зареєстрована за іншою адресою ніж спадкоємиця, а спадкоємиця у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Оскільки на час смерті [PERSON] , позивач фактично мешкала з нею за однією адресою, тому позивач вважає, що прийняла всю спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] . Спадкоємців чи то за законом чи за заповітом окрім позивача після смерті [PERSON] немає. Від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , позивач не відмовлялася. Ухвалою суду від 09 квітня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 29 липня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Від відповідача відзив на позов не надходив. Від третьої особи - завідуючої Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Козелько Т.М. надійшло повідомлення, що нотаріальна контора заперечень проти позову не має, у висновках покладається на розсуд суду. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи відповідач повідомлявся у встановленому порядку. Клопотань про перенесення розгляду справи від представника відповідача не надходило. Представник позивача, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги та доводи наведені на їх обґрунтування підтримав у повному обсязі. Перевіривши матеріали\~справи,\~допитавши свідків:\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об`єктивно\~оцінивши докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по суті,\~суд прийшов\~до висновку\~про задоволення\~позовних вимог,\~ за\~наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] була племінницею [PERSON] , [INFO] . [PERSON] була рідною сестрою покійної матері позивача. [PERSON] до 15.12.2021 мешкала у належній їй квартирі [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] за віком та станом здоров`я потребувала стороннього догляду, позивач на початку 2021 року переїхала до неї та вони стали проживати разом. Згодом, 15.12.2021 року позивач та [PERSON] вирішили продати належну [PERSON] квартиру та переїхати на постійне місце проживання до квартири, що належить позивачці, за адресою: [ADDRESS] . Квартиру [PERSON] вони зачинили, перекрили водопостачання та від`єднали від електрики, та підготували до продажу, про що, з метою не нарахування комунальних послуг та збереження майна, разом з головою ОСББ Астра - 2013 та свідками склали відповідний акт. З відповіді на адвокатський запит від 20.09.2024 року, голови ОСББ Астра 2013» , вбачається, що власниця квартири [ADDRESS] [PERSON] , з початку 2021 року мешкала разом з родичкою - [PERSON] , яка їй допомагала, купувала ліки, готувала їжу та сплачувала за комунальні послуги, також приймала участь в прибиранні будинку та прибудинкової території. [PERSON] сама на вулицю не виходила, постійно хворіла на хронічні захворювання. В грудні 2021 року [PERSON] разом з [PERSON] виїхали з квартири [ADDRESS] на постійне мешкання до [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно складеного акту, від 15 грудня 2021 року, постачання холодної води припинено (перекрито ввідний кран опечатано), лічильник електричної енергії відключено. [INFO] [PERSON] померла в місті Харкові, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 08.01.2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Харків). На час смерті [PERSON] мешкала разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Зазначене підтверджується також довідкою Ст. ДОП СП ВП №1 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області майора поліції Богдана Сороки від 29.08.2024. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина квартира [ADDRESS] . Дана квартира належала померлій на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мангушевою О.С. За свого життя, а саме 26.12.2012 року, [PERSON] відповідно до заповіту посвідченого державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Козелько Т.М. заповіла все належне їй майно, де б воно не находилося та з чого б не складалося, та все, що буде належати їй на день її смерті за законом або за заповітом, все рухоме та нерухоме майно, грошові заощадження на її ім`я в будь-яких установах банку позивачу - [PERSON] , [INFO] . Після початку військового вторгнення рф, через постійні обстріли міста, повітряні тривоги, відключення світла, води, опалення та через реальну загрозу життю та здоров`ю позивач вимушена була покинути місце свого проживання та виїхати за кордон до Німеччини. В Україну позивач повернулася 06.08.2023 р., а в м. Харків приїхала 11.08.2023 р. і вже 14.08.2023 р. звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 14 серпня 2023 року Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу № 71083482, що підтверджується витягом № 73565497 від 14.08.2023 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі. 14 серпня 2023 року Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою (державний нотаріус Козелько Т.М.) було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з тим, що спадкодавиця була зареєстрована за іншою адресою ніж спадкоємиця, а спадкоємиця у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом окрім позивачки після смерті [PERSON] немає. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії до нотаріальної контори протягом встановленого законом строку із заявами ніхто не звертався. Від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , позивач не відмовлялася. Факт спільного проживання спадкодавиці із позивачем підтвердили допитані у судовому засіданні свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідки зазначили, що у зв`язку із похилим віком та станом здоров`я [PERSON] потребувала постійної сторонньої допомоги. У зв`язку з цим, її племінниця [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з початку 2021 року проживала за місцем реєстрації [PERSON] в кв. [ADDRESS] , а з 15 грудня 2021 року вини стали проживати за адресою реєстрації позивача, де [PERSON] і померла [INFO] . Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, в якому фізична особа проживає. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Положення\~статті 29 ЦК України\~не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Відповідно до частини 2\~статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Частина 3\~статті 1268 ЦК України\~вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Аналогічний висновок викладений у Постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18), від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19 (провадження № 61-15380св20). Згідно зі статтями\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем Харківською міською радою відзив на позовну заяву із запереченням проти позову не подавався. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Єдиним спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є позивач, яка доглядала за рідною тіткою, піклувалася про її здоров`я, тобто прийняла спадщину в порядку, встановленому ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст. 41 Конституції України). Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved