Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 03.07.2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» в системі «Електронний суд» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення\~заборгованостіза кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 03.01.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» (далі - ТОВ «ФК «Кредіплюс») та [PERSON] уклали кредитний договір №93854, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 5334 грн на споживчі потреби та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені та інші платежі, передбачені договором. ТОВ «ФК «Кредіплюс» свої зобов`язання за договором виконало, перерахувало на платіжну картку [PERSON] грошові кошти, а відповідач вчасно їх не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 9355,88 грн. 28.01.2025 ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір факторингу №28012025, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги, в тому числі до [PERSON] за кредитним договором №93854 від 03.01.2022 в розмірі 9355,88 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5334 грн, за процентами в розмірі 3820,88 грн та за комісією в розмірі 201 грн. 04.01.2022 [PERSON] уклав з ТОВ «Мілоан» кредитний договір №4555181 в електронній формі, відповідно до якого отримав кредит в сумі 2000 грн на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та комісію у строки і на умовах, передбачених цим договором. Свої зобов`язання ТОВ «Мілоан» виконало, перерахувало на платіжну картку [PERSON] грошові кошти, а відповідач вчасно їх не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором №4555181 від 04.01.2022 в розмірі 6850 грн. 26.07.2024 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір факторингу №26-07/2024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги, в тому числі до [PERSON] за кредитним договором №4555181 від 04.01.2022 в розмірі 6850 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2000 грн, за процентами в розмірі 4250 грн та за комісією в розмірі 600 грн. А тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами в сумі 16205,88 грн, сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн та понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 9000 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, директор ТОВ «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я.Я. в поданій позовній заяві просила розгляд справи провести у відсутності представника позивача, позов підтримала в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.07.2025 відкрито провадження в справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 09 год 30 хв 26.09.2025, який відкладено до 09 год 30 хв 07.11.2025. 07.11.2025 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що 03.01.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та [PERSON] , укладено договір про споживчий кредит №93854 (індивідуальна частина), відповідно до умов якого типом кредиту є кредитна лінія, ліміт кредитної лінії не може перевищувати 60890,00 грн. Відповідач отримав перший транш в сумі 5334 грн, який надано в наступному порядку: у розмірі 4000,50 грн на рахунок/картку позичальника № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 1333,50 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Другий транш в сумі, що не може перевищувати 55556 грн надається не пізніше наступного дня після погодження Кредитодавцем заяви/звернення про отримання другого траншу. Відповідно до п. 2.3 Договору проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 550,00% річних. Проценти за користування другим траншем кредиту нараховуються за ставкою, що не може перевищувати 550,00 % річних. Згідно із п. 2.4 знижений тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 1,00 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 100,00 грн. Стандарний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування другого траншу не може перевищувати 200 грн. Строк на який надається перший транш складає 126 днів (строк кредитування за першим траншем). Строк на який надається окрема частина частина кредиту за першим траншем встановлюється Графіком платежів. Періодичність виплати кредиту, процентів та комісії за першим траншем 1 раз на два тижні (п. 2.6.1 Договору). Комісія за надання першого траншу складає 1333,50 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 25,00 % від загальної суми першого траншу за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.2. цієї індивідуальної частини (п. 2.5. Договору). Відповідно до п. 2.6. загальний строк кредитування за цим договором складає 858 днів. Підписавши цей кредитний договір Позичальник засвідчив, що до укладення Договору отримав та ознайомився, зокрема, з індивідуальною частиною Договору про споживчий кредит, графіком платежів за першим траншем, паспортом споживчого кредиту, публічною частиною Договору, Правилами надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту Кредитодавця, а також іншою інформацією необхідною для прийняття ним свідомого рішення про укладення. Договору та отримання кредиту, у т.ч. передбаченою ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інформацією та документами розміщеними на сайті https://finx.com.ua/. У випадку, якщо будь-яка інформація не була отримана Позичальником або є йому незрозумілою, Позичальник повинен був відмовитись від підписання цієї індивідуальної частини Договору (п. 1.2 Договору). Згідно довідки ТОВ «ФК «Елаєнс» від 20.03.2025 було успішно проведено платіж, деталії операції: номер в системі FONDY: 479295512, номер операції: 1ea1c071-fcbf-45a0-91bd-65f8f86fdc07, призначення платежу Pay for order: 1ea1c071-fcbf-45a0-91bd-65f8f86fdc07, дата проведення платежу 03.01.2022Ю сума платежу: 4000,50 грн, валюта: UAN, номер карти: [NUMBER] . Вказане також підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Кредіплюс». Згідно картки обліку виконання договору №93854 за період з 03.01.2022 по 09.05.2022 загальна сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФК «Кредіплюс» становить 9355,88 грн та складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 5334 грн, заборгованості по процентам в сумі 3820,88 грн, заборгованості по комісії в сумі 201 грн. 28.01.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 28012025, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» за плату відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №93854. Відповідно до Реєстру боржників до договору Факторингу №28012025 від 28.01.2025 ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] договором про споживчий кредит №93854 від 03.01.2022 в сумі 9355,88 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість [PERSON] станом на 25.06.2025 становить 9355,88 грн, з яких 5334 грн\~заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 3820 грн\~заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги та 201 грн\~заборгованість за комісією. 04.01.2022 відповідач [PERSON] подав до ТОВ «Мілоан» в електронному вигляді Анкету-заяву на кредит №4555181, в якій зазначені сума кредиту - 2000 грн; строк кредиту 15 днів; складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту - 600 грн, яка нараховується одноразово за ставкою 30% від суми кредиту за договором, проценти за користування кредитом 750 грн, які нараховуються за ставкою 2,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; сума до повернення - 3350 грн. 04.01.2022 на мобільний номер телефону відповідача [NUMBER] був наданий одноразовий ідентифікатор «U90193», при введенні якого [PERSON] підтвердив прийняття умов договору про споживчий кредит №4555181 від 04.01.2022, що стверджується Довідкою про ідентифікацію. Таким чином, 04.01.2022 між ТОВ «Мілоан» (далі Позикодавець) та [PERSON] (далі Позичальник) укладено договір про споживчий кредит №4555181 (індивідуальна частина) (далі Кредитний договір) у електронній формі, згідно якого відповідачу надано кредит у визначеному розмірі. Пунктом 1.1. Кредитного договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. договору, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Відповідно до умов Кредитного договору Позичальник отримав кредит в сумі 2000 грн, який надається строком на 15 днів з 04.01.2022 з кінцевим терміном повернення не пізніше 19.01.2022 зі сплатою комісії за надання кредиту 600 грн, яка нараховувалася за ставкою 30% від суми кредиту одноразово та процентів за користування коштами в розмірі 750 грн, які нараховуються за ставкою 2,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредиту. Розрахунок сукупної вартості кредиту зазначено в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору та становить 3350 грн Пунктом 2.1 Договору передбачено, що кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно з п. 6.1 Кредитного договору він укладається в електронній формі в особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Пунктом 6.2. Кредитного договору передбачено, що розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене Позичальником через сайт Товариства або у SMS-повідомленні з мобільного тедефонного номеру Позичальника на номер [NUMBER] . Після укладення цей Кредитний договір надається Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими Позичальником Товариству. Приймаючи пропозицію Товариства про укладення цього кредитного Договору Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком розрахунків) Кредитного договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору; він не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність Позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього Договору про які він не повідомив Товариство (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана Товариству, в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повного, актуальною та достовірною; він відповідає вимогам Заявника, що встановлені розділом 2 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору (п. 6.3). Згідно п.п. 6.4-6.5. Кредитного договору укладення Товариством кредитного договору з Позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей Договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону позичальника, про що свідчить п. 10 договору - реквізити сторін. Проценти за користування кредитом, визначені п.п. 1.5.2, 1.6, 2.2.3, а щодо сплати комісії п.п. 1.5.1, 2.2.1 Кредитного договору. Отже, TOB «Мілоан» зобов`язання за укладеним договором виконало, надавши відповідачу грошові кошти за договором в сумі 2000 грн, а останній їх отримав, що підтверджується квитанцією «LiqPay» №1873886561, з якої вбачається що 04.01.2022 була проведена операція з переказу коштів в розмірі 2000 грн отримувач Visa 414939*69, призначення кошти згідно договору 4555181. [PERSON] же належним чином зобов`язання за договором не виконував, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 6850 грн, яка складається з 2000 грн заборгованості за тілом кредиту, 4250 грн заборгованості за процентами, 600 грн заборгованості за комісією, що підтверджується відомостями про щоденні нарахування та погашення за договором про споживчий кредит №4555181 від 04.01.2022. 26.07.2024 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір факторингу №26-07/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло належні ТОВ «Мілоан»права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт приймання-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Факторинг Партнерс» прав грошової вимоги та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до витягу з додатку №3 до договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 6850 грн, з яких 2000 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 4250 грн - сума заборгованості за процентами, 600 грн - заборгованість за комісією. Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Факторинг Партнерс» станом на 25.06.2025 становить 6850 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 2000 грн, заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 4250 грн, заборгованості за комісією в сумі 600 грн. Застосовані норми права Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1\~статті 205 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до пункту 5 частини 1 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон) електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною 12\~статті 11 Закону\~передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину (частина 1 статті 12 Закону). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.2\~ст.1048 Цивільного кодексу України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.1054\~та ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України\~наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною другою статті 1047\~ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною першою статті 1049\~ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст. ст.\~610, 611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст.ст. 1077,\~1078 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі\~ст. 1081 ЦК України\~клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Мотиви та висновки суду Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідачем [PERSON] було укладено з ТОВ «ФК «Кредіплюс» 03.01.2022 договір про споживчий кредит №93854 (індивідуальна частина) та 04.01.2022 з ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит №4555181. Вказані договори укладалися в електронній формі в особистих кабінетах позичальника, що створенв на веб-сайтах товариств. Відповідач підписав кредитні договори шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого укладені кредитні договори було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому були перераховані кошти шляхом переказу на картковий рахунок, що підтверджується письмовими доказами. Договори укладено згідно з ч. 2.\~ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~в порядку, передбаченому Законом України «По електронну комерцію». Договір підписувався з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до\~ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис з одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор для укладення договору надсилається засобами зв`язку, зазначеними заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі. Договори про надання кредиту підписані відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, що підтверджується довідкою про ідентифікацію є належним та допустимим доказом укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між ТОВ «ФК «Кредіплюс», ТОВ «Мілоан» та [PERSON] не були би укладені. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20); від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243ск20). Окрім цього, відповідач був вільний у виборі фінансової установи для отримання кредиту, а факт отримання коштів, підтверджує вільне волевиявлення на вчинення правочину. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1\~ст. 627 ЦК України). Згідно\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст.ст.\~12,\~13,\~81\~ЦПК\~України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування кредитом. Сторони договору про споживчий кредит №93854 (індивідуальна частина) від 03.01.2022 та договору про споживчий кредит №4555181 від 04.01.2022 обумовили всі істотні умови, в тому числі щодо суми кредиту, строку кредитування, комісії за надання кредиту, яка нараховувалася одноразово, процентів за користування коштами та умов пролонгації договору. Розмір заборгованості відповідача відображено у наданій до суду картці обліку виконання договору №93854 та відомостях про щоденні нарахування та погашення за договором №4555181. Так, згідно даних відомостей у [PERSON] утворилась заборгованість в розмірі 9355,88 грн за договором про споживчий кредит №93854 (індивідуальна частина) від 03.01.2022, яка складається з 5334 грн заборгованості за тілом кредиту, 3820,88 грн заборгованості за процентами, 201 грн заборгованості за комісією та заборгованість у розмірі 6850 грн за договором про споживчий кредит №4555181 від 04.01.2022, яка складається із 2000 грн заборгованості за тілом кредиту, 4250 грн заборгованості за процентами, 600 грн заборгованості за комісією. Відповідачем доказів на підтвердження виконання умов договору та повернення заборгованості повністю суду надано не було. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку вимоги позивача про стягнення заборгованості в сумі 16205,88 грн задовольнити повністю, оскільки такі ґрунтуються на законі та договорі, підтверджені належними та допустимими доказами. Розподіл судових витрат При зверненні до суду ТОВ «Факторинг Партнерс» сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №0533930029 від 01.07.2025 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі на підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 2422,40 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved