Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

Зміст позовних вимог. 16 квітня 2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (далі також - позивач) до [PERSON] (далі також - відповідач), в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 466446927 від 27.07.2021 року у розмірі 27930,00 грн. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Обґрунтування позовних вимог та заперечень відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27.07.2021 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідач уклали Кредитний договір № 466446927 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 8000,00 грн на його банківську картку № [NUMBER] , на умовах строковості, зворотності, платності. Відповідач належним чином не виконала зобов`язання за договором, здійснювала часткові платежі, внаслідок чого виникла заборгованість. В подальшому ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило право вимоги за цим договором ТОВ «Таліон Плюс» на суму 21\~258,00 грн, а далі ТОВ «Таліон Плюс» - ТОВ «ОНЛАЙН ФІНАНС» на суму 27930,00 грн, яке 06.03.2025 відступило право вимоги позивачу ТОВ ««ЮНІТ КАПІТАЛ» на загальну суму 27930,00 грн. Позивач вважає, що має прав на стягнення з відповідача вказаної суми. У відзиві на позовну заяву представник відповідача Сікорська І.С. зазначила, що в матеріалах справи відсутні акти приймання передачі, реєстри прав вимог, що переходять до нового кредитора, укладеними між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», тому не доведено наявність у нього права вимоги до відповідача. Крім того, посилаючись на те, що Закон України «Про електронну комерцію» застосовується лише в частині правочинів, вчинених в електронній формі, яка не суперечить спеціальному законодавству, в тому числі, і Закону України «Про електронний цифровий підпис», представник не погоджується з доводами позивача про укладення договору позики з використанням одноразового ідентифікатора, передбаченого ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію». Надана позивачем паперова копія електронного договору не містить одноразового ідентифікатора у формі алфавітно-цифрової послідовності, підтверджень, що саме цей договір та умови договору, передбачені саме у такому договорі підписав шляхом використання інформаційно-телекомунікаційних систем та розумів відповідач, що він ознайомився і погодився з ними, а також те, що у випадку підписання будь-яких документів відповідачем електронним підписом, такі взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати комісії. За наведеного, копія договору не може вважатися належним та достовірним доказом, оскільки не підтверджує факт підписання договору позики відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора або ж за допомогою електронного цифрового підпису, який би відповідав вимогам Закону України «Про електронний цифровий підпис». Докази підписання додаткових угод цифровим підписом відсутні. Також представник зазначає, що позивачем не надано доказів зазначення відповідачем номеру своєї картки, на яку мали б бути перераховані грошові кошти. Надане позивачем «платіжне доручення» не є таким по факту оскільки не містить відмітку банку про проведення, а є просто набраним на комп`ютері. Позивачем також неправомірно нараховано проценти за договором, зокрема нараховано за більший період: не було законних підстав для нарахування відсотків за кредитом після закінчення строку кредитування. Заявлену позивачем суму витрат на правову допомогу представник вважає неспівмірною складності справи та обсягу наданих послуг, оскільки справа є нескладною та типовою, розглядається без участі адвоката у судовому процесі; не є співмірною ціні позову. Крім того, до позову не долучено докази оплати за надані юридичні послуги. Представник відповідача отримав доступ до матеріалів справи 02.05.2025, тому відзив подається у встановлений судом строк. Просить поновити строк на подання відзиву, відмовити у задоволенні позову. У додаткових поясненнях представник позивача зазначив алгоритм укладення електронного договору, відповідно до якого відповідач особисто обрав суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитись з умовами Договору перед його підписанням. Кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Одноразовий персональний ідентифікатор - MNV49P2R направлено відповідачу 27.07.2021 о 17:23:43 год. на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів [NUMBER] , одноразовий персональний ідентифікатор введено Відповідачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 27.07.2021 17:24:38. Доказами накладенням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором є QRкод - матричний код (двовимірний штрих-код), який містить інформацію щодо підписанта електронного договору і призначений для сканування за допомогою мобільного пристрою, сканера штрих-коду з метою швидкої та безпомилкової ідентифікації Договору Позичальника. Зазначений QR-код знаходиться на графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною Договору № 466446927 від 27.07.2021 року. Підтвердженням накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором є Юридична довідка ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», в якій вказуються особисті данні Позичальника, який він самостійно зазначив при поданні заявки на отримання грошових коштів. Також зазначає, що Товариство належним чином вжило всіх необхідних заходів для здійснення перевірки та ідентифікації особи. Щодо перерахування кредитних коштів, представник позивача зазначає, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» є небанківською фінансовою установою, та не надає фінансових платіжних послуг. А отже, не має повноважень щодо надання документів, що посвідчують переказ коштів (банківських платіжних доручень). Товариство в межах виконання умов укладеного Договору ініціює платіжні операції шляхом подання відповідної платіжної інструкції надавачу фінансових платіжних послуг із зазначенням необхідних реквізитів, які клієнт вказав в заявці на отримання кредитних коштів для їх подальшого їх зарахування на рахунок отримувача надавачем фінансових платіжних послуг отримувача. На підтвердження позовних вимог позивачем надано платіжне доручення № caf4e46b-79c5-4193-8374-d7e9ff6e2fc7 від 27.07.2021 з відміткою Товариства. Позивач разом з позовною заявою подав клопотання про витребовування доказів зарахування відповідачу кредитних коштів. Відповідач ставить під сумнів вищезгадані факти, проте в той же час ним не надано будь-яких належних і допустимих доказів того, що: відповідні кредитні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить; сторонні особи мали доступ до його банківського рахунку на яку зараховані кредитні кошти; виписки по зазначеному картковому рахунку за спірні періоди на підтвердження факту не зарахування кредитних коштів на його рахунок; повернення коштів чи спростування нарахованих кредитором процентів за період користування кредитними коштами. Щодо нарахування процентів за кредитом, представник позивача наводить формулу розрахунку відсотків і зазначає, що відповідач частково сплачувала заборгованість, що свідчить про те, що вона усвідомлювала існування договору та визнавала зобов`язання за ним; згідно п.4.3 Кредитного договору Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку надання Кредиту, визначеного в п. 1.2. цього Договору, є процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Кредитним договором № 466446927 від 27.07.2021 передбачено розмір прострочених відсотків та конкретну процентну ставку яка буде застосовуватись в період прострочення. Всі нарахування відсотків нараховувались в межах погоджених умов Кредитного договору. За умовами кредитного договору та обставинами справи існувало два періоди нарахування процентів: за користування кредитними коштами згідно з ст. 1048 ЦК України визначеному договором; за користуванням кредитними коштами відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України і, за весь час прострочення. Позивач у свої позовній заяві користувався безпосередньо статтею 625 ЦК України. В кредитному договорі узгодили, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України (відповідно до п.4.3. Кредитного договору). Враховуючи порушення відповідачем умов договору в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами та процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами, у позивача наявні підстави для стягнення відсотків за кредитним договором як в межах строку його дії (ст. 1048 ЦК України) та і після спливу строку кредитування (ст. 625 ЦК України). Витрати на професійну правничу допомогу представник позивача вважає доведеними. Просить позов задовольнити. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання. 21 квітня 2025 року судом відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 29 травня 2025 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ КБ «ПРИВАТБАНК». 07 липня 2025 р. на виконання вимог ухвали судом отримано відповідь АТ КБ «ПриватБанк». У позовній заяві представник позивача виклав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не прибула, проте її представник у відзиві просила розглянути справу без участі сторони відповідача. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів. Обставини, встановлені судом. 27 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальність «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» і [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 466446927 (далі Договір), шляхом заповнення заявки на отримання грошових коштів в кредит від 23.07.2021 та підписання договору одноразовим ідентифікатором. Відповідно до довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальність «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», позичальник [PERSON] , заявка на кредит подана 23.07.2021 о 11:08, акцепт оферти позичальником (підписання договору Одноразовим ідентифікатором): одноразовий ідентифікатор MNV49P2R; ідентифікатор відправлено позичальнику 27.07.2021 17:23:43, номер телефону [NUMBER] , ідентифікатор введено позичальником/відправлено Товариству 27.07.2021 17:24:38, перерахування грошових коштів позичальнику 27.07.2021 17:24:44. Дата оплати на момент вчинення дій спрямованих на продовження строку користування Кредитом 27.08.2021, дата сплати нарахованих процентів 27.08.2021, сума сплачених процентів 541,00 грн, кількість днів на які продовжено строк кредитування 30; процентна ставка, яка застосовується на період продовження строку кредитування 1,66%; кінцева дата оплати 25.09.2021. Відповідно до умов договору № 466446927, Кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 8000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальність «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (п.1.1.). Кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 8000 грн 00 коп. одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 26.08.2021 р. (п.1.3.). Позичальник в будь-який час, протягом Дисконтного періоду дії Договору, може збільшити суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. Повернення Кредиту в повному обсязі позбавляє права Позичальника отримати нові Транші, а Договір вважається припиненим шляхом його повного виконання (п. 1.4.). Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі «Дисконтний період»), а саме до 26.08.2021 р.. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору, строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого траншу за Договором (п. 1.7.). Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено Позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду (п.1.8.). Відповідно до п. 1.9. Договору, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.9.1. виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 62,05 процентів річних, що становить 0,17 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним; 1.9.2. за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 604,99 процентів річних, що становить 1,66 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті. 1.9.3. Якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором, щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього Договору. Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,70 процентів від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору. Позичальник зобов`язаний не пізніше останнього дня Дисконтного періоду (в Термін платежу), з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. цього Договору, оплатити всі фактично нараховані на Термін платежу проценти за користування Кредитом протягом Дисконтного періоду (п. 1.10.). Основна сума Кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення Дисконтного періоду, а у разі якщо Позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду, та у разі продовження строку дії Договору на умовах п. 1.12. Договору, основна сума Кредиту має бути повернена не пізніше дати визначеної за правилами п.1.12.1. Договору, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії Договору (закінчення строку його дії чи дати його дострокового розірвання). Також Позичальник має право достроково повернути основну суму Кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час (п. 1.11.). Відповідно до п. 1.12. Договору, сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду блокує можливість отримання Позичальником нових Траншів за Договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: 1.12.1. зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду; 1.12.2. з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 (вісімсот тридцять дев`ять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до п. 1.15. Договору, продовження строку Дисконтного періоду та настання відкладальних обставин, що мають наслідком продовження строку надання Кредиту, застосування Базової процентної ставки та нарахування процентів за ставкою, що застосовується після закінчення Дисконтного періоду, не є зміною істотних умов цього Договору та не потребує змін цього Договору та укладення додаткових угод до нього. Усі істотні умови Договору, в тому числі порядок продовження строку дії Договору, розмір процентних ставок та порядок їх застосування, погоджені Сторонами під час укладення цього Договору. 27.07.2021 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» виконав свої зобов`язання, а саме перерахував на картку відповідача грошові кошти у розмірі 8000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № caf4e46b-79c5-4193-8374-d7e9ff6e2fc7 від 27.07.2021 та відповіддю АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вих. № 20.1.0.0.0/7-250624/100184-БТ від 01.07.2025 на ухвалу суду. Із розрахунку заборгованості за договором № 466446927, складеним ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», встановлено, що відповідач оплатила за кредитом 606,00 грн, заборгованість становить: 7999,80 грн тіло, 13\~258,20 грн відсотки. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року; 28.11.2019 - додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020; 31.12.2020 - додаткову угоду № 26, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року, Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01; 31.12.2021 - додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року; 31.12.2022 - додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року, інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року; 31.12.2023 - додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року, інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. За умовами вказаного Договору факторингу, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 157 від 26.10.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до [PERSON] за договором № 466446927 на загальну суму 21258, 00грн, з яких: 7999,80 грн тіло кредиту, 13\~258,20 грн проценти. 27 травня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 27/524-01, предметом якого є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору (п.4.1. ). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 27.05.2024 до Договору факторингу № 27/524-01 від 27 травня 2024 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № 466446927 на загальну суму 27930,00 грн, з яких: 7999,80 грн тіло кредиту, 19930,20 грн проценти. 06 березня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали Договір факторингу № 060325-У відповідно до умов якого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 466446927 на загальну суму 27930,00 грн, з яких: 7999,80 грн тіло кредиту, 19930,20 грн проценти, що підтверджується витягом з реєстру боржників, актом прийому передачі. Джерела права, які підлягають застосуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно із частинами 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 6 цього Кодексу передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про електронну комерцію" (тут і далі у редакції на час підписання договору), електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Відповідно до частин 3, 4, 12, 13 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції, а саме, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію"). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини 1 стаття 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тлумачення ч.1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК України); дарування (ч.2 ст.718 ЦК України); факторингу (гл.73 ЦК України). Згідно з статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 «… боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оцінка аргументів, наведених учасниками справи та висновок суду. З Договору кредитної лінії № 466446927 від 27.07.2021 встановлено, що він підписаний одноразовим ідентифікатором [PERSON] , який надіслано їй 27.01.2021 17:23:43 та введено нею 27.07.2021 17:24:38. Аналогічні відомості містить довідка щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства. В укладеному між сторонами кредитному договорі визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, умови продовження дисконтного періоду та наслідків невиконання умов договору. З зазначеними умовами договору відповідач погодився, електронним цифровим підписом підтвердив, що прийняв пропозицію укласти договір саме на запропонованих умовах. Враховуючи наведене, цей кредитний договір містить всі істотні умови, був вчинений сторонами в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми, підписаний сторонами в порядку передбаченому ст. ст. 638, 639 ЦК України, ст. ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію» та ЗУ «Про електронний цифровий підпис». Суд зауважує, що алгоритм дій ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» стосовно укладення кредитних договорів, наявний в матеріалах справи, свідчить про те, що без входу на сайт Товариства, створення особистого кабінету заявника, в якому заявник зазначає свої особисті дані, підтверджує введені данні, оформлення заявки на кредит та отримання відповіді, прийняття ним пропозиції шляхом вчинення дій в інформаційно-телекомунікаційній системі, неможливе укладення договору, а тому доводи представника відповідача про відсутність доказів підписання спірного договору у наданій позивачем редакції, є неприйнятними та відхиляються судом. Окрім цього, про визнання відповідачем зобов`язань за цим договором також свідчить часткова оплата відповідачем за цим договором, що встановлено з розрахунку заборгованості, складеному ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Також це свідчить що відповідач отримала кредитні кошти та спростовує доводи представника відповідача про відсутність доказів перерахування коштів. Крім цього, перерахування кредитних коштів відповідачу і платіжним дорученням № caf4e46b-79c5-4193-8374-d7e9ff6e2fc7 від 27.07.2021, відповіддю АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вих. № 20.1.0.0.0/7-250624/100184-БТ від 01.07.2025 на ухвалу суду. Отже ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» доведено виконання своїх зобов`язання за договором. Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У свою чергу відповідачем на підтвердження своїх доводів не надано жодних доказів того, що кредитний договір укладався з іншими умовами, не підписувався відповідачем та відповідач не отримала кредитні кошти. За такого суд вважає доведеним факт укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів. Щодо доводів представника відповідача про неправомірність нарахування відсотків після закінчення строку кредитування, суд зазначає таке. Відповідно до наданого розрахунку, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», проценти за вказаним договором нараховувалися до 26.10.2021 року, зараховані проведені оплати на загальну суму 606,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Таліон Плюс», проценти за договором нараховувались з 27.10.2021 до 23.12.2021, зараховано проведену оплату на суму 4000 грн. ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» не нараховувало проценти (виписка з особового рахунку). Виходячи з умов договору, строк кредитування складає 30 днів, тобто до 26.08.2021 (п. 1.3., 1.7.) та цей період (дисконтний період) може бути продовжений позичальником шляхом здійснення оплати всіх фактично нарахованих процентів (п. 1.8.). Відповідно до вказаного вище розрахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованості, відповідачу нараховані проценти за дисконтний період у сумі 408 грн., відповідачем здійснено оплату 27.08.2021 у сумі 541,00 грн, з яких на тіло кредиту зараховано 0,20 грн, а на проценти 540,80 грн. Отже відповідач продовжила строк дисконтного періоду до 26.09.2021. 28.09.2021 відповідач сплатила 50 грн, яких не достатньо для погашення процентів, тому строк дисконтного періоду не продовжено. Однак за у мовами п. 1.12.1. зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту у разі ненадходження платежу кожен раз відкладаються на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду. Відповідно до п. 1.12.2 Договору, з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати проценти 2,3% в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Отже сторонами визначено граничний строк користування кредитними коштами - 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду. Враховуючи наведене, а також положення п. 4.2. Договору, відповідно до яких строк дії Договору може бути продовжено з урахуванням п. 1.8. та п. 1.12.1, закінчення дисконтного періоду 26.09.2021, строк дії договору, строк кредитування та строк нарахування процентів за користування кредитом закінчився 27.12.2021 (90 днів від дня закінчення дисконтного періоду 26.09.2021). Отже, нарахування процентів за Договором № 466446927 здійснювалось в межах строку дії договору та строку кредитування, а тому доводи представника позивача не узгоджуються з матеріалами справи. Вказані розрахунки заборгованості відповідають умовам договору та фактично сплаченим відповідачем коштів. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано. За вказаних обставин, суд вважає доведеним та обґрунтованим наявність у відповідача заборгованості в розмірі 27930,00 грн, з яких: 7999,80 грн тіло кредиту, 19930,20 грн проценти. Щодо відступлення прав вимоги Відповідно до п.4.1. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року у редакції додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року, наявне право вимоги переходить від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує. Відповідно до п. 4.1. Договору факторингу № 27/0524-01 від 27 травня 2024 року, право вимоги переходить від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку. У п.1.2. Договору факторингу №060325-У від 06 березня 2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» зазначено, що перехід від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому передачі Реєстру боржників згідно з Додатком №2. В матеріалах справи наявні акти прийому-передачі реєстру боржників до договору від 06 березня 2025 року, витяг з реєстру боржників та витяг з реєстру прав вимоги по всім договорам факторингу, які підписані сторонами та скріплені печатками відповідних Товариств, в яких зазначено боржника [PERSON] , договір № 466446927 та розмір заборгованості і його складові. Вказане свідчить про набуття позивачем права вимоги до відповідача. З долучених позивачем витягів з реєстру боржників та прав вимоги встановлено, що їх зміст відповідає додаткам, затвердженим відповідними договорами, витяги оформлені шляхом копіювання відповідних сторінок реєстру, що стосуються саме відповідача, містять підписи сторін договору та засвідчені належним чином. Отже доводи відповідача щодо відсутності доказів відступлення прав вимоги спростовуються матеріалами справи. Окрім цього судом не встановлено, що договори факторингу оспорюються або визнані у встановленому порядку недійсними і на відповідні обставини не посилаються учасники справи та заявник. Тобто діє презумпця правомірності правочину (стаття 204 ЦК України). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що існують підстави для стягнення з відповідача на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованості за Договором кредитної лінії № 466446927 від 27.04.2021 у сумі 27\~930,00 грн. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, то судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 5, 6 ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав суду: 1) договір про надання правничої допомоги №10/03/25-02 від 10 березня 2025 р., укладений між Адвокатським бюро «Тараненко та Партнери» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ»; 2) додаткова угода № 7 до Договору про надання правничої допомоги №10/03/25-02 від 10 березня 2025 р., відповідно до якої адвокат взяв на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по справі про стягнення заборгованості, зокрема з [PERSON] за кредитним договором №466446927; 3) акт прийому-передачі наданих послуг, відповідно до якого надані послуги на загальну суму 7000,00 грн, до яких входить: складання позовної заяви до [PERSON] за кредитним договором № 466446927, вивчення матеріалів справи, підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування коштів, підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів; 4) копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; 5) довіреність ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» на адвоката Тараненка А.І.; 6) протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги №10/03/25-02 від 10 березня 2025 р.; 7) ордер. Таким чином, представником відповідача надані належні докази на підтвердження понесення відповідачем витрат на правничу допомогу. Враховуючи обставини справи, обсяг виконаних представником позивача робіт, вказані в акті послуги відповідають критерію реальності наданих адвокатських послуг та критерію розумності їхнього розміру. Враховуючи наведене, а також складність справи, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для справи, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який просить стягнути з відповідача на користь позивача адвокат в сумі 7000 грн. є співмірним із складністю справи; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Підсумовуючи викладене, суд вважає, що на користь позивача з відповідача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

Outcome: approved