Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 23.01.2024 року між АТ «АКЦЕНТ-БАНК»\~ та [PERSON] \~ було укладено договір про надання споживчого кредиту № АВН0СТ155101706026248451 строком на 36 місяців (тобто до 22.01.2027 року), зі сплатою процентів у розмірі 85% на рік.\~ Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти у сумі 28000 грн. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ155101706026248451 станом на 21.04.2025 року в сумі 54 410 грн. 11 коп. та судові витрати в розмірі 2 422 грн. 40 коп. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи, про що зазначив у позовній заяві (а.с.6). Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.36,41,45,46) у судове засідання не з`явився, у наданий судом строк та станом на 13.11.2025 року відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, будь-яких клопотань чи заяв не надав. У відповідності до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил ч.6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до наступного висновку. 28.09.2023 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». Відповідно до вказаної заяви, відповідач своїм підписом підтвердив, що дана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк» між ним та АТ «А-Банк» становлять Договір про надання банківських послуг, умови якого відповідачу зрозумілі та не потребують тлумачення (а.с.6-7). Відповідно до паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка» сума кредитування 28 000 грн., строк кредитування 36 місяців, загальні витрати за кредитом 50 900, 14 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту 78 900, 14 грн., реальна річна процентна ставка 129.85 відсотків річних. Ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 23:59 22.01.2027 року (а.с.8). Згідно із заявою про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ155101706026248451 від 23.01.2024 року, [PERSON] на підставі особистого волевиявлення просив надати кредит за послугою «Швидка готівка» на наступних умовах: сума кредиту 28 000,00 грн., строк кредиту - 36 місяців з 23.01.2024 року по 22.01.2027 року включно, процентна ставка (фіксована) - 85% на рік, розмір щомісячного платежу 2191,69 грн., номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту № 4323347382381272 (а.с.9-10). Згідно з випискою по кредиту від 21.04.2025 року, за період з 23.01.2024 року по 20.04.2025 року, у відповідача [PERSON] наявна заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ155101706026248451 у загальному розмірі 54410,11 грн. (а.с.13). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № АВН0СТ155101706026248451 від 23.01.2024 року, станом на 21.04.2025 року, заборгованість відповідача перед позивачем становить 54 410,11 грн., з яких: 28 000 грн. заборгованість по кредиту (тіло кредиту), 26 410,11 грн. заборгованість за процентами (а.с.11). Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідачем повністю або частково не спростований. Частиною 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог ЦК України. За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно п. 11 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до положень частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. За умовами договору № АВН0СТ155101706026248451 від 23.01.2024 року строк кредиту становить 36 місяців, тобто з 23.01.2024 року по 22.01.2027 року включно. Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача 21.04.2025 року, тобто до закінчення строку кредитного договору. Доказів звернення до відповідача із вимогою про усунення порушення, надання строку для усунення такого порушення, про дострокове повернення кредиту та сплати процентів, письмові матеріали справи не містять. Тому суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду із даним позовом передчасно. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Сторонам, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення позову. Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed