Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

09.09.2025 року [PERSON] через свого представника адвоката Стрєльнікова Є.А. звернулась з позовною заявою до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання права власності (а.с. 1-4). В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 12.07.1993 року згідно розпорядження Маріупольського державного виробничого підприємства по ремонту і експлуатації житлового фонду «Житловик» від 12.07.1993 року №6164 в порядку приватизації державного житлового фонду. Через військову агресію Російської Федерації, започаткування режиму воєнного стану, активну фазу бойових дій на території м. Маріуполя у період з 24 лютого 2022 року та подальшу окупацію міста у березні 2022 року було знищено (втрачено) оригінал правовстановлюючого документу на належну позивачу квартиру - свідоцтва про право власності на житло, виданого 12.07.1993 року. Позивач через адвоката Стрєльнікова Є.А. зверталася до відповідача із запитом про надання інформації та видачу дубліката свідоцтва про право власності. Листом від 18.08.2025 року №33.3-1144-06 повідомлено про неможливість видачі дубліката свідоцтва про право власності через те, що доступ до документів, що перебувають на обліку департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради, який є органом приватизації, в тому числі й до документів з питань приватизації і реєстру приватизації відсутній, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом. У зв`язку з викладеним, позивач просила суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 45,85 кв.м, яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 12.07.1993 року згідно розпорядження Маріупольського державного виробничого підприємства по ремонту і експлуатації житлового фонду «Житловик» від 12.07.1993 року №6164 в порядку приватизації державного житлового фонду. Ухвалою\~від 11.09.2025 року\~відкрито провадження \~у справі\~та призначено\~розгляд в\~порядку загального\~позовного провадження (а.с.\~24). Ухвалою суду від 06 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача адвокат Стрєльніков Є.А. 10.11.2025 року надав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача\~Маріупольської\~міської ради\~Донецької\~області -\~Бастрига С.М. 03.10.2025\~року надав заяву про розгляд справи без його участі, просив розглянути справу за наявними доказами. З огляду на належне повідомлення сторін та відсутність клопотань про перенесення судового засідання на іншу дату, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін (їх представників), за наявними в матеріалах справи доказами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 45,85 кв.м, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 12.07.1993 року згідно розпорядження Маріупольського державного виробничого підприємства по ремонту і експлуатації житлового фонду «Житловик» від 12.07.1993 року №6164 в порядку приватизації державного житлового фонду (а.с.18). З листа КП «Маріупольводоканал» від 04.09.2025 року №125 вбачається, що у квартиру за адресою: [ADDRESS] , послуги з централізованого водопостачання та водовідведення і абонентське обслуговування надавались за рахунком № [NUMBER] на прізвище [PERSON] , на підтвердження чого до листа долучено копію розгорнутої оборотної-сальдової відомості 2021-2022 років (а.с.15-16). Відповіддю Маріупольської міської ради від 18.08.2025 року №33.3-1144-06 повідомлено про неможливість видачі дубліката свідоцтва про право власності через те, що доступ до документів, що перебувають на обліку департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради, який є органом приватизації, в тому числі й до документів з питань приватизації і реєстру приватизації - відсутній. (а.с.10-11) Відтак, позивач не може отримати від державних органів дублікат втраченого правовстановлюючого документа. Відповідно до вимог п. п. 1, 5 ч.\~2\~ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 6\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст.\~317 ЦК України\~передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так на підставі ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності із ст.392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.4 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Враховуючи обставини справи, а також те, що позивач позбавлена можливості відновити оригінал правовстановлюючого документу на належне їй нерухоме майно, отримати його дублікат, що порушує її права, як власника нерухомого майна, суд дійшов висновку наявність правових підстав для визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] . Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved