Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Стислий виклад позицій заявника та заінтеросованих осіб. У вересні 2025 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення особи та встановлення факту постійного проживання на території України станом на час проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року та на час набрання чинності Законом України «Про громадянство України» 13 листопада 1991 року, з метою отримання паспорта громадянина України. Заява обґрунтована тим, що заявник народився [INFO] в смт.Букачівці Рогатинського району Івано-Франківської області та якийсь період часу проживав в даному населеному пункті разом із матір`ю. В подальшому в період з 01 квітня 1974 року по 18 серпня 1977 року перебував в Гошівському дитячому будинку. 01 вересня 1977 року був зарахований до Долинської школи-інтернату та відрахований з неї в зв`язку переходом на навчання до Вигодської школи-інтернату , де навчався в період з 25 жовтня 1977 року по 17 серпня 1986 року. З 30 серпня 1986 року по 25 серпня 1987 року навчався в Івано-Франківській обласній школі-інтернат для дітей сиріт і дітей, котрі залишилися без піклування батьків. З 01 вересня 1987 року по 30 червня 1988 року навчався в Івано-Франківському ПТУ №5. 09 грудня 1985 року отримав паспорт громадянина СРСР зразка 1974 року, який в подальшому було втрачено. 06 липня 1988 року призваний на строкову військову службу. З 26 квітня 1991 року по 05 листопада 1993 року відбував покарання в Державній установі «Коломийська виправна колонія №41 «. З 26 липня 1994 року по 15 вересня 1994 року перебував на стаціонарному лікуванні в Обласній психіатричній лікарні №3, а з 15 вересня 1994 року по теперішній час перебуває на лікуванні у Віддаленому структурному підрозділі №2 комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради». Зазначає, що коли звернувся до Рогатинського відділу Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби із заявою про видачу йому паспорта громадянина України, йому було відмовлено у зв`язку із неможливістю встановлення особи заявника та відсутністю підтвердження факту його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року, та рекомендовано звернутися до суду . Заінтересована особа - Західне міжрегіональне управління Державної міграційної служби надало письмові пояснення щодо заяви. В поясненнях зазначено, що оскільки особа, яка називає себе [PERSON] не подала документи з фотокартками, тому було проведено процедуру встановлення особи, шляхом надсилання запитів щодо перевірки документів та інформації. За даними державних реєстрів та інших інформаційних баз вказану особу не ідентифіковано, тому листом Рогатинського відділу Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби від 28 червня 2025 року заявнику рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення його особи та встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2025 року відкрито окреме провадження у справі та призначено її для розгляду по суті. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 15 вересня 2025 року виправлено описку в ухвалі судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2025 року. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 14 жовтня 2025 року задоволено клопотання заявника [PERSON] про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 14 жовтня 2025 року залучено до участі у справі як заінтеросовану особу - Західне міжрегіональне управління Державної міграційної служби. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2025 року задоволено клопотання представника Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби Гіглюк Н.П. про її участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2025 року визнано потрібним, щоб представник заінтересованої особи - Рогатинського відділу Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби дав особисті пояснення. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав з підстав наведених у ній, просив задовольнити, оскільки бажає отримати паспорт громадянина України. Представник заінтересованої особи - Рогатинського відділу Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби Тихий А.Б. у судовому засіданні не заперечував щодо встановлення особи [PERSON] та встановлення факту його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року, з метою отримання ним паспорта громадянина України, оскільки в адміністративному порядку неможливо вирішити питання отримання ним паспорта. Представник заінтересованої особи - Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби Гіглюк Н.П. при вирішенні вказаної заяви просила суд врахувати їхні письмові пояснення. Фактичні обставини справи Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , повторно виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рогатинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області 12 листопада 2013 року, [PERSON] народився [INFO] в смт. Букачівці Рогатинського району Івано-Франківської області, про що 15 грудня 1969 року у виконкомі Букачівської селищної ради Рогатинського району Івано-Франківської області було складено актовий запис за № 43. Його батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] ( а.с. 6 ). Згідно архівних даних книги обліку дітей, [PERSON] , [INFO] , перебував в Гошівському дитячому будинку з 01 квітня 1974 року по 18 серпня 1977 року, фотографії даної особи відсутні, що підтверджується копією довідки від 07 лютого 2024 року №36 , виданої Долинським обласним центром соціальної підтримки дітей та сімей "Теплий дім " Івано-Франківської обласної ради ( а.с. 7 ). Згідно копії довідки від 08 лютого 2024 року №01-35/07, виданої Долинським ліцеєм "Науковий" Долинської міської ради Івано-Франківської області, [PERSON] , [INFO] , 01 вересня 1977 року був зарахований до 1-А класу Долинської середньої школи-інтернату та відрахований 25 жовтня 1977 року ( а.с. 8 ). Відповідно до копії довідки від 29 лютого 2024 року №05/06-21/09, виданої Вигодською спеціальною школою, [PERSON] з 01 вересня 1977 року навчався у Вигодській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат I-III ступенів для дітей зі зниженим зором та 17 серпня 1986 року вибув до Івано-Франківської школи сиріт, фотографії учня відсутні ( а.с. 9 ). Згідно копії довідки від 06 березня 2024 року №25/01-14, виданої Івано-Франківською спеціальною школою, [PERSON] , [INFO] , з 30 серпня 1986 року по 25 серпня 1987 року навчався в Івано-Франківській обласній школі-інтернат для дітей-сиріт і дітей, які залишилися без піклування батьків, фотографії відсутні ( а.с. 10 ). Відповідно до копії довідки від 19 березня 2024 року №252, виданої Івано-Франківським професійним будівельним ліцеєм, [PERSON] з 01 вересня 1987 року по 30 червня 1988 року навчався в Івано-Франківському професійно-технічному училищі №5 за професією - муляр, пічник , фотографії студента відсутні ( а.с. 11 ). Згідно копії довідки від 13 березня 2024 року №9/497, виданої [INFO] , [PERSON] , [INFO] був призваний на строкову військову службу з 06 липня 1988 року ( а.с. 12 ). Відповідно до копії довідки від 04 грудня 2023 року № 2/3/1-4292 та довідки від 06 листопада 2025 року №2/3/1-5115, виданих Державною установою "Коломийська виправна колонія №41", [PERSON] [INFO] , уродженець с.Букачівці Рогатинського району Івано-Франківської області відбував покарання у вказаній колонії з 26 квітня 1991 року по 05 листопада 1993 року. Вибув в с.Букачівці Рогатинського району Івано-Франківської області. Архівна особова справа засудженого знищена після закінчення терміну зберігання ( а.с. 13 ). Згідно довідки від 25 серпня 2025 року №65, виданої Віддаленим структурним підрозділом №2 комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради», [PERSON] , [INFO] , особа без постійного місця проживання , з 15 вересня 1994 року по даний час перебуває на лікуванні у вказаному медичному закладі ( а.с. 25 ). 12 червня 2025 року [PERSON] звернувся до Рогатинського відділу Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби із заявою про видачу паспорта громадянина України, однак листом від 28 червня 2025 року йому відмовлено в оформлені паспорта громадянина України, у зв`язку з тим, що за результатами проведених перевірок його особу не встановлено та відсутні дані про належність до громадянства України ( а.с.14 - 15,48-78 ) . Свідок [PERSON] надала показання про те, що [PERSON] знає з часу його перебування на лікуванні в медичному закладі в с.Підмихайлівці Рогатинського району, де вона працювала медсестрою. Свідок [PERSON] надала показання про те, що знає заявника ще з дитинства, оскільки він проживав в селищі Букачівці Рогатинського району неподалік від їхнього господарства, де вони разом дружили в дитинстві. Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи Відповідно до частини першої статті 3, статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною першою статті 315 ЦПК України регламентовано розгляд справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Це можуть бути справи про встановлення фактів: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Надання адміністративної послуги з оформлення паспорта громадянина України регламентовано Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», Законом України «Про громадянство України». Згідно з підпунктом «а» пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», паспорт громадянина України відноситься до документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, і оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру. Частиною першою статті 4 вказаного Закону передбачено, що Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування. Відповідно до пункту б частини першої статті 3 зазначеного Закону ідентифікація особи - встановлення особи шляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» розпорядник Реєстру - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів. Пунктом 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 360, визначено, що Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» визначено загальний порядок видачі та відновлення паспорта (далі - Порядок № 302). В пунктах 38-40 Порядку № 302 передбачено, що після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт. Ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру. Ідентифікація особи, на ім`я якої оформляється паспорт і стосовно якої відсутня інформація в базах даних Реєстру, здійснюється відповідно до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій. У виключних випадках за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи (пункт 43 Порядку № 302). Зокрема, цим пунктом встановлено, що у разі неподання особою, яка досягла 18-річного віку, документів з фотокартками проводиться процедура встановлення особи шляхом надсилання запитів щодо перевірки документів та інформації, зазначеної заявником у письмовому зверненні, зокрема до Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції, Міністерства юстиції України, органів Державної фіскальної служби, навчальних закладів, військових частин, військових комісаріатів, установ виконання покарань, для отримання інформації з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, у тому числі фотокартки особи, яка дасть змогу ідентифікувати особу. В процесі перевірки береться до уваги вся інформація, яку повідомив заявник. Одночасно проводиться перевірка за даними обліку територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС. Перевірка стосовно осіб, які проживають на тимчасово окупованій території України проводиться, зокрема, за даними Державного реєстру виборців шляхом надсилання запитів до відповідних відділів ведення Державного реєстру виборців. Крім того, у виключних випадках за відсутності фотокартки особи та за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, з метою встановлення особи проводиться опитування родичів, сусідів, які були зазначені у письмовому зверненні. За результатами їх свідчень складається акт встановлення особи за формою, встановленою МВС. Строк проведення процедури встановлення особи не повинен перевищувати двох місяців. Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» у разі неможливості встановити особу розпорядником реєстру особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи державною міграційною службою України та (або) прийняття відповідного рішення суду, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються. Враховуючи вищевикладені норми законодавства, заявник має право на встановлення відповідного факту, що має юридичне значення у порядку, визначеному частиною першою статті 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». У розумінні частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом. Водночас, особі, яка звернулася до суду за захистом свого права, повинна бути забезпечена можливість реалізувати вказані вище права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист визначає зміст права на доступ до суду (рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі «Perez deRada Cavanilles проти Іспанії» № 2809095). Отже необхідною умовою забезпечення доступу заявника в цій справі до правосуддя є надання судом оцінки доводам його заяви. Згідно до вимог вищевказаного законодавства України, вбачається, що у разі, якщо ДМС України не змогла встановити особу заявника після проведення процедури ідентифікації, то встановлення такого факту проводиться у судовому порядку. До місцевого загального суду подається заява про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. Згідно до вищевказаних нормативних актів, основними документами, які дозволяють особі звернутися до суду, мають бути: свідоцтво про народження особи та рішення ДМС України про неможливість встановити особу після проведення процедури ідентифікації. У своїй заяві до суду заявник має вказати, який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують цей факт (показання свідків, біографічні дані заявника та будь-які документи, які надають можливість перевірити інформацію щодо його особи). Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 511/409/20 . Згідно ст. 9 Закону України «Про правонаступництво України» всі громадяни Союзу РСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, є громадянами України. Також в п. 1, 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» зазначено, що громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Відповідно до підпункту «а» пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону «Про громадянство України», що подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року (підпункт «в» пункту 8 Порядку). На підтвердження заяви заявник подав до суду, зокрема копії документів: свідоцтво про народження та довідки з місця навчання та відбування покарання, а також особу [PERSON] підтвердили допитані в судовому засіданні свідки. З огляду на викладене, дослідивши надані заявником докази на підтвердження його особи та встановлення факту постійного проживання на території України, а також з огляду на наявну в матеріалах справи інформацію про неможливість органу Державної міграційної служби України встановити особу заявника, на підставі ч.1 ст.10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог заявника про встановлення його особи - [PERSON] , який народився [INFO] в смт. Букачівці Рогатинського району Івано-Франківської області та встановлення факту його постійного проживання на території України станом на час проголошення незалежності України та на час набрання чинності Законом України «Про громадянство України», з метою отримання ним паспорта громадянина України.

Outcome: approved