Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Представник позивача КП «Харківводоканал» Панасенко І.О., яка діє на підставі довіреності, звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій просить стягнути солідарно з відповідачів на користь КП «Харківводоканал» заборгованість в загальному розмірі 61\~355,80 грн та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, облік нарахувань та оплата за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . У порушення обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, відповідачі неналежним чином виконували зобов`язання з оплати наданих послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість за надані послуги в загальному розмірі 61\~355,80 грн, з яких заборгованість за: надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 лютого 2017 по 28 лютого 2025 у розмірі 34 034 грн 43 коп; надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 лютого 2017 по 28 лютого 2025 у розмірі 25 228 грн 25 коп.; абонентське обслуговування за період з 01.06.2022 по 28.02.2025 у сумі 976 грн 53 коп; обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01.06.2022 по 28.02.2025 у сумі 547 грн 75 коп; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01.06.2022 по 28.02.2025 у сумі 568 грн 84 коп. Станом на день подання позовної заяви відповідачі не здійснили жодних заходів для повного погашення заборгованості. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.04.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача КП «Харківводоканал» Панасенко І.О. у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника КП «Харківводоканал», в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце судових засідань були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, правом надання відзиву на позовну заяву не скористалися, заяв про відкладення розгляду справи не подававали. Будь-яких заяв та клопотань від відповідачів не надходило. В матеріалах справи наявні докази належного повідомлення відповідачів, зокрема, містяться поштові конверти "адресат відсутній". Беручи до уваги ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, та те, що відповідачі обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, в силу положень ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачів. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ухвали суду від 10.11.2025, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідачів та згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Тобто відповідачі є споживачами послуг централізованого водопостачання та водовідведення, які надає КП "Харківводоканал". Відповідно до розрахунку суми заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за період з лютого 2017 по лютиий 2025, за вказаною адресою утворилась заборгованість перед КП «Харківводоканал» в загальному розмірі 61\~355,80 грн. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені\~Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Згідно зі\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,\~житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст.\~13,\~14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Пунктом 1 ч. 1\~ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~передбачено право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житло-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений п. 5 ч. 2\~ст. 7 цього Закону\~обов`язок споживача сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2\~ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до\~ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 18, 20, 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Положеннями ч. 1\~ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до\~ст. 4 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення»,\~суб`єктами відносин у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення є споживачі питної води та/або послуг з водовідведення. Статтею 22\~Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення»\~передбачено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Нормативи (норми) водоспоживання та водовідведення холодної та гарячої води на одну особу в житловому фонді м. Харкова, які застосовуються у разі відсутності засобів обліку води встановлені рішенням ХМР від 28.12.2016 № 901. КП «Харківводоканал» надає відповідачам послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а відповідачі в свою чергу, споживають вказані послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань. Приписами\~ст. 67 ЖК України\~встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до\~ст. 87 ЖК України,\~наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовилися від послуг, які їм надавало КП «Харківводоканал», то в них виник обов`язок сплатити ці послуги. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за відповідачами утворилась заборгованість по особовому рахунку № [NUMBER] . Відповідно до ст.\~525,\~526 ЦК України,\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень\~ст. 611 ЦК України,\~у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На час розгляду справи судом, відповідачами не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за надані послуги з централізованого водовідведення у добровільному порядку, а також будь-яких заперечень з приводу наявності зазначеної заборгованості та здійснених позивачем розрахунків заборгованості. Відсутність письмової форми договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення між КП «Харківводоканал» та відповідачами не спростовує наявність у останніх як споживачів цих послуг обов`язку оплати фактично отриманих ними послуг з водопостачання та водовідведення. Відповідно до п. 11 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого водопостачання та централізованого водовідведення здійснюється відповідно до Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого\~наказом Мінрегіону від 15 серпня 2018 р. № 219. Виконавець здійснює обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за умови укладення із споживачем індивідуального договору про надання послуг з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем. Відповідно до\~Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 219 від 15.08.2018 «Про затвердження Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води», обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку (далі - внутрішньобудинкові системи) здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, за абонентське обслуговування та обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення у відповідачів утворилась заборгованість в загальному розмірі 61\~355,80 грн. Позивач просить визнати поважними причини пропуску позовної давності для звернення до суду з позовною заявою та продовжити строк позовної давності. Згідно із ч. 3, 5 статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В постанові Верховного Суду від 21.10.2020 у справі № 509/3589/16-ц (провадження № 61-16895св18) зазначено, що тлумачення частини третьої\~статті 267 ЦК України, положення якої сформульовано із застосуванням слова «лише» (аналог «тільки», «виключно»), та відсутність будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би встановлював інше правило застосування позовної давності, дає підстави для твердження про те, що із цього положення виплаває безумовний висновок, відповідно до якого за відсутності\~заяви сторони у спорі, позовна давність судом не застосовується. Виходячи із основних засад цивільного права, які характеризуються загальним підходом до певної групи цивільних правовідносин, принципу рівності правового регулювання окремого виду правовідносин та аналізуючи норми\~розділу V ЦК України\~«Строки та терміни. Позовна давність» у їх сукупності, слід дійти висновку про поширення норми частини третьої\~статті 267 ЦК України\~як на загальну, так і спеціальну позовну давність. Отже,\~без заяви сторони у спорі\~ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише із наявністю про це заяви сторони. Суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність. Застосування судом строків позовної давності можливе лише за заявою відповідача, зробленою до винесення рішення по справі, проте відповідачем такого клопотання не заявлено. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Враховуючи, що відповідачами не заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, суд клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску позовної давності не розглядає. Зі змісту постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19 вбачається, що у процесуальному та матеріальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини. Відповідно, звертаючись із позовом на захист свого порушеного права, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами підстави виникнення в боржника обов`язку та зміст цього обов`язку згідно з нормами права, що регулюють спірні правовідносини. У свою чергу процесуальні обов`язки відповідача полягають також у здійснені ним активних процесуальних дій, наведенні доводів та наданні доказів, що спростовують існування цивільного права позивача. Тож, виходячи з принципу змагальності сторін у процесі на позивача за загальним правилом розподілу тягаря доказування не може бути покладено обов`язок доведення обставин, за які відповідає відповідач, зокрема, якщо відповідач нехтує своїми процесуальними обов`язками. Відповідачі, не подавши відзив на позов, зазначені позивачем обставини не спростували, доказів сплати заборгованості не надали, свій розрахунок заборгованості не запропонували. Враховуючи принцип змагальності сторін, відсутність заперечень відповідача щодо розміру заявленої до стягнення суми, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів заборгованість в загальному розмірі 61\~355,80 грн, з яких заборгованість за: надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 лютого 2017 по 28 лютого 2025 у розмірі 34 034 грн 43 коп; надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 лютого 2017 по 28 лютого 2025 у розмірі 25 228 грн 25 коп.; абонентське обслуговування за період з 01.06.2022 по 28.02.2025 у сумі 976 грн 53 коп; обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01.06.2022 по 28.02.2025 у сумі 547 грн 75 коп; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01.06.2022 по 28.02.2025 у сумі 568 грн 84 коп. Положеннями ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3\~ст. 133 ЦПК України,\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. 09.04.2025 від представника позивача КП «Харківводоканал» Панасенко І.О. надійшла заява, в якій просить стягнути з відповідачів по даній справі витрати пов`язані з розглядом справи, які пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних до підготовки справи до розгляду, а саме: поштові витрати в сумі 200,00 грн. Відповідно до платіжної інструкції № 184 від 28.03.2025, за пересилання 4 відправлень сума чеку становить 200,00 грн. Позивачем на підтвердження понесених судових витрат у розмірі 200 грн. надано список згрупованих відправлень, описи та фіскальний чек, з яких вбачається, що позивач поніс витрати на оплату поштової кореспонденції, а саме: направлення позовної заяви № 555 з розрахунком суми заборгованості відповідачу [PERSON] на його адресу у розмірі 50 грн; направлення позовної заяви № 555 з розрахунком суми заборгованості відповідачу [PERSON] на його адресу у розмірі 50 грн; направлення позовної заяви № 555 з розрахунком суми заборгованості відповідачу [PERSON] на його адресу у розмірі 50 грн; направлення позовної заяви № 555 з розрахунком суми заборгованості відповідачу [PERSON] на її адресу у розмірі 50 грн. Отже, позивачем підтверджено понесені судові витрати на відправлення поштової кореспонденції відповідачам в загальному розмірі 200 грн. Приписами ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позовні вимоги КП «Харківводоканал» суд задовольняє в повному обсязі, витрати понесені позивачем зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн, підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках у розмірі 605,60 грн з кожного, а витрати пов`язані з розглядом справи у розмірі 50 грн з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved