Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.09.2019 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою укладено кредитний договір №4496097, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 10000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачці кредит на відповідну суму. Відповідачка зі свого боку не виконала в повному обсязі умов кредитного договору. У зв`язку із порушенням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, у відповідачки утворилася заборгованість станом на 20.08.2025 в розмірі 34200 грн., з яких: 10000 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 19200 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків, 1200 грн. - прострочена заборгованість за комісією, 3800 грн. заборгованість за неустойкою. 20.02.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №47-МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №4496097від 04.09.2019, що був укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою. В добровільному порядку відповідачка відмовляється погасити заборгованість за кредитним договором. Тому позивач просить стягнути з відповідача 34200грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.08.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 15.09.2025 від відповідачки до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому просить суд позовні вимоги задоволити частково в сумі 14200 грн. з яких тіла кредиту 10000 грн.; 12200 грн. комісії за користування кредитом,3000 проценти за користування кредитом на строк дії договору, а в іншій частині позовних вимог відмовити. Зазначила, що за умовами договору про споживчий кредит сторони погодили строк його дії на 15 днів до 19.09.2019, тому саме із зазначеної дати кредитодавець не мав права нараховувати проценти за користування кредитом. Неустойка підлягає зменшенню, якщо її розмір значно перевищує розмір збитків. Стверджує, що строк погашення кредиту настав 19.09.2019 і після цієї дати проценти не підлягають нарахуванню Реальний борг становить 14200 грн.. Також підлягали зменшенню і судові витрати по справі, щодо надання правової допомоги позивачу, пропорційно задоволеному позову та з врахуванням заявленого нею клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому вказує, що заявлений позивачем розмір витрат в сумі 8000 грн. є явно завищеним та не відповідає складності підготовки до розгляду справи, оскільки у матеріалах справи відсутня квитанція про оплату витрат на правову допомогу, ця вимога не підлягає задоволенню. 24.09.2025 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задоволити. Представник позивача наголошує, що нарахування здійснювалось відповідно до пунктів кредитного договору №4496097від 04.09.2019 року. Варто зауважити, що в кредитному договорі №4496097від 04.09.2019 зазначено, що позичальник не повинен сплачувати на користь кредитодавця будь-які платежі не передбачені цим договором. Вказані в цьому договорі розміри комісій, процентів та будь-яких інших винагород кредитодавця не можуть бути збільшені кредитодавцем без згоди позичальника. Дані умови чітко прописані у кредитному договорі №4496097від 04.09.2019року, що є підтвердженням того, що позичальник надає свою згоду на укладення кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватися умов кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною договору. Довідка про ідентифікацію чітко вказує, що [PERSON] з РНОКПП [NUMBER] акцептувала договір №4496097від 04.09.2019 о 08.18 за допомогою одноразового ідентифікатора V56692, надісланого на номер [NUMBER] . Це підтверджує волевиявлення відповідачки та належне укладення договору. Нарахування процентів відбувалось у відповідності до умов договору, а саме відповідно до п.2.2.3 договору №4496097від 04.09.2019 проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною ставкою, що визначена п.1.6 Договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом Позичальником, включаючи строк, що настає за терміном повернення кредиту, визначеним п.1.4 , якщо Позичальник всупереч умовам договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли визначена в п.1.5.2 процентна ставка є нищою за стандартну встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нищою від стандартної то у випадку невиконання Позичальником умов цього Договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів , проценти за користування кредитом з дня наступного за днем визначеним п.1.4 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6 Договору протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинено або припинено Товариством в односторонньому порядку. Таким чином проценти нараховувалися правомірно та відповідно до умов кредитного договору. Відповідачка при оформленні кредиту була ознайомлена з усіма умовами та строком дії, також укладення такого договору було її правом, а не обов`язком, а тому відповідачка свідомо взяла на себе відповідальність по дотриманню умов договору і свідомо не виконала, чим їх порушила. Нарахування пені здійснювалось згідно з умовами Договру як плата за користування кредитом в період пролонгації, або як проценти за порушення грошового зобов`язання відповідно до ст.625 ЦК України. Відповідно до умов договору комісія за надання кредиту 1200 грн. яка нараховується за ставкою 12% від суми кредиту одноразово. Окрім цього, зазначив, що було виконано ряд послуг, що відображається на вартості правової допомоги. Так як, між адвокатом і позивачем прописані в договорі і виконана робота відповідає вартості робіт та всебічному, професійному та такому, що передбаченому чинним законодавством способу захисту своїх прав, про що долучено детальний опис наданих послуг, тому просить про задоволення стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві вказав про розгляд справи без його участі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, однак подала суду відзив на позовну заяву. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, приходить до наступних висновків. Згідно з ч.ч. 1, 3ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628\~ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204\~ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно дост. 639 ЦК Україниякщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України\~«Про електронну\~комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.Статтею 3 цього Законувизначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 7ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12\~цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону). Відповідно до ч. 1ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст.ст.525,526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно дост. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 статті 612\~ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст.\~1048\~цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Відповідно до ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 ЦК України. Згідно зі ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76\~ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом (частини 5, 7статті 81 ЦПК України). Судом встановлено, що 04.09.2019 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою укладено кредитний договір №4496097, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 10000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Довідка про ідентифікацію чітко вказує, що [PERSON] з РНОКПП [NUMBER] акцептувала договір №4496097 від 04.09.2019 о 08.18 за допомогою одноразового ідентифікатора V56692, надісланого на номер [NUMBER] . Це підтверджує волевиявлення відповідачки та належне укладення договору. Нарахування процентів відбувалось у відповідності до умов договору, а саме відповідно до п.2.2.3 договору №4496097від 04.09.2019 проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною ставкою, що визначена п.1.6 Договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом Позичальником, включаючи строк, що настає за терміном повернення кредиту, визначеним п.1.4 , якщо Позичальник всупереч умовам договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли визначена в п.1.5.2 процентна ставка є нищою за стандартну встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нищою від стандартної то у випадку невиконання Позичальником умов цього Договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів , проценти за користування кредитом з дня наступного за днем визначеним п.1.4 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6 Договору протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинено або припинено Товариством в односторонньому порядку. 20.02.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №47-МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №4496097 від 04.09.2019, що був укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Разом з тим відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч. 1ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зіст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Отже, ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 4496097 від 04.09.2019. Щодо нарахування відсотків за кредитним договором № 4496097 від 04.09.2019 суд зазначає наступне. До позовної заяви долучено відомість ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення згідно кредитного договору № 4496097 від 04.09.2019, з якої вбачається, що 04.09.2019 відповідачці надано кредит 1000,00 грн.. 25.09.2019 відповідачкою були здійснені оплати процентів по кредиту. 25.09.2019 та 02.10.2019 - за комісією. Відповідно до п.2.2.3 договору №4496097від 04.09.2019 проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною ставкою, що визначена п.1.6 Договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом Позичальником, включаючи строк, що настає за терміном повернення кредиту, визначеним п.1.4 , якщо Позичальник всупереч умовам договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли визначена в п.1.5.2 процентна ставка є нищою за стандартну встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нищою від стандартної то у випадку невиконання Позичальником умов цього Договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів , проценти за користування кредитом з дня наступного за днем визначеним п.1.4 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6 Договору протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинено або припинено Товариством в односторонньому порядку. В зв`язку з даними умовами договору в подальшому було здійснення нарахування процентної ставки за користування кредитом. Таким чином, оскільки нарахування процентів з дня наступного за днем визначеним п.1.4 Договору протягом 60 днів товариством не було припинено, відповідачкою доказів того, що кредитний договір було розірвано та нею припинилось користування кредитом станом на 19.09.2019 суду не подано. Таким чином, судом спростовано твердження відповідача про те, що нарахування процентів мало припинитися після 15 днів. Щодо доводів відповідачки про те, що неустойка підлягає зменшенню, якщо її розмір значно перевищує розмір збитків, суд дані твердження до уваги не бере. Оскільки розмір неустойки 3800 грн. значно не перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту 10000,00 грн., а відповідачка при оформленні кредиту була ознайомлена з усіма умовами та строком дії, також укладення такого договору було її правом, а не обов`язком, а тому вона взяла на себе відповідальність по дотриманню умов кредитного договору. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачка істотно порушила умови кредитного договору, а зокрема, у встановленому порядку та строки не погашала кредит та проценти за користування ним, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1ст.141\~ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн. сплаченого судового збору. Ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 2ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст.\~137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Водночас суд враховує, що при визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Як вбачається з матеріалів справи 01.07.2025 року між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет» укладено Договір про надання правової допомоги № 0107, згідно умов якого виконавець бере на себе зобов`язання бере надати клієнту правову допомогу в об`ємі та на умовах, передбачених цим Договором. Згідно акту №1457 наданих послуг від 05.08.2025, детального опису наданих послуг від 05.08.2025 сума витрат на правничу допомогу в межах спору до [PERSON] становить 8 000,00 грн. З врахуванням складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ціни позову; незначного обсягу юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду, реального часу, необхідного для виконання таких послуг, справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, участі в судових засіданнях представник позивача не брав, а також, суд приходить до висновку, що заявлені витрати за надання правничої допомоги в розмірі 8000,00 грн. є явно неспівмірними, не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (дійсності, необхідності) та розумності. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 3500,00 грн. витрат за надання правничої допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved