Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Представник позивача АТ «Укрпошта» Райхель Р.П. звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області через Електронний суд з вищевказаним позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Укрпошта» відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням в сумі 39 753,87 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що між Акціонерним товариством «Укрпошта» та [PERSON] виникли трудові відносини з моменту підписання сторонами Наказу про прийняття на роботу №159/к від 13.02.2017 у Відділення поштового зв`язку (ВПЗ) Ужгород-20 Закарпатської дирекції АТ «Укрпошта» на посаду: оператора поштового зв`язку ІІІ класу. На постійно, відповідача було переведено з 29.09.2017 на посаду в. о. начальника відділення зв`язку, відповідно до Наказу про переведення на іншу роботу № 1136-к від 26.09.2017 року. Вказане відділення поштового зв`язку Ужгород-20 Закарпатської дирекції АТ «Укрпошта» знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Гагаріна, 98. При цьому, з [PERSON] 14.02.2017 укладено Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до якого працівник, виконуючи роботу відповідно до Посадової інструкції безпосередньо пов`язану із збереженням та застосуванням в процесі виробництва матеріальних цінностей, поштових відправлень, бере на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення схоронності довірених йому підприємством матеріальних цінностей, які передані йому адміністрацією. Згідно з Акту службового розслідування затвердженого Директором Закарпатської дирекції ПАТ «Укрпошта» від 22 березня 2018 року, [PERSON] на засіданні комісії свою вину не визнавала, пояснень по суті встановлених грубих порушень фінансової дисципліни надати не змогла. Також, завірила членів комісій, що гроші не привласнювала та попросила надати їй час для доведення своєї не винності. Відповідно, 26.03.2018 року Закарпатська дирекція АТ «Укрпошта» видала Наказ про припинення трудового договору № 480-к із в. о. начальником відділення зв`язку [PERSON] у зв`язку з втратою довір`я. За результатами досудового розслідування, яке було відкрите за заявою АТ «Укрпошта», в ході кримінального провадження № 12018070030001111 було встановлено факт та обставини привласнення відповідачем грошових коштів а суму 39 753,87 грн. АТ «Укрпошта». Ухвалою від 16.05.2025 у справі №308/3693/19 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було постановлено звільнити від кримінальної відповідальності [PERSON] , за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, - - на підставі п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження закрити. Цивільний позов АТ «Укрпошта» в особі Закарпатської дирекції АТ «Укрпошта» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України у сумі 39 753,87 грн., - залишити без розгляду. Таким чином, з огляду на те, що закриття кримінального провадження за строками є нереабілітуючою обставиною, судовим рішенням, яке вступило в законну силу, підтверджується вина відповідача у заподіянні шкоди АТ "Укрпошта". Зазначає, що існують законні підстави для заявлення позовних вимог про стягнення заборгованості з відповідача. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, просить позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка, будучи повідомленим про день та час розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення відповідного оголошення про виклик на вебпорталі Судова влада України, в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Акт службового розслідування за фактом привласнення грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей [PERSON] від 22.03.2018 та заява закарпатської дирекції ПАТ Укрпошта від 30.03.2018 №0371-06, адресована до поліції, слугувала підставою для внесення відомостей до ЄРДР і відкриття кримінального провадження № 12018070030001111 з подальшим скеруванням обвинувального акту щодо [PERSON] за ст.ст. ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України до суду. Ухвалою від 16.05.2025 у справі №308/3693/19 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за результатами розгляду кримінального провадження № 12018070030001111 було постановлено звільнити від кримінальної відповідальності [PERSON] , за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження закрити. Цивільний позов АТ «Укрпошта» в особі Закарпатської дирекції АТ «Укрпошта» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, у сумі 39 753,87 грн. залишити без розгляду. В ухвалі серед іншого зазначено, що в період з 02 серпня 2017 року по 01 лютого 2018 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, [PERSON] , будучи на посаді начальника міського відділення поштового зв`язку №20 Ужгородського поштамту Закарпатської дирекції УДППЗ «Укрпошта», діючи всупереч п.п. 2.1.27, 2.1.28, 2.1.29, 2.1.33 посадової інструкції начальника відділення, привласнила грошові кошти, належні Закарпатській дирекції ПАТ «Укрпошта», на загальну суму 39753 гривень 87 копійок, чим спричинила матеріальної шкоди потерпілому на вказану суму. Відповідно до наказу № 303/к від 17 березня 2017 року на посаді начальника МВПЗ-20 Поштамту Закарпатської дирекції ПАТ «Укрпошта». Відповідачку було переведено з 29.09.2017 на посаду в. о. начальника відділення зв`язку, відповідно до Наказу про переведення на іншу роботу № 1136-к від 26.09.2017 14.02.2017 з відповідачкою укладено Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до якого п. а працівник зобов`язаний дбайливо ставитись до переданих на зберігання чи з іншою метою матеріальних цінностей і вживати заходів для відвернення шкоди; п. б своєчасно повідомляти адміністрацію підприємства, установи, організації про всі обставини, які загрожують забезпеченню схоронності довірених їй матеріальних цінностей; п. в вести облік, складати та надавати у встановленому порядку звіти про рух і залишки довірених їй матеріальних цінностей; п. г брати участь в інвентаризації довірених їй матеріальних цінностей. Відповідно до посадової інструкції, затвердженої 20.05.2016 директором УДППЗ «Укрпошта», на начальника відділення поштового зв`язку покладено посадові обов`язки: п.п. 2.1.25 керує працівниками відділення; 2.1.26 - організовує робочі місця підпорядкованих працівників для надання послуг; 2.1.27 - забезпечує збереження готівкових коштів, поштових відправлень, товарно-матеріальних цінностей та виробничої документації; 2.1.28 відповідає за правильне застосування тарифів, своєчасне та повне оприбуткування плати за надані послуги, одержання підкріплень готівки, здавання та відправлення надлімітних залишків грошей до головної каси Поштамту; 2.1.29 - здійснює аналіз показників якості роботи відділення та виконання плану доходів; 2.1.33 забезпечує своєчасне та якісне складання звітів, достовірність статистичних даних, правильне ведення касових операцій. Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа мас право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до статті\~3 КЗпП України\~законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Предметом регулювання законодавства про працю є забезпечення гарантій при покладенні на працівників матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації (глава ІХ\~КЗпП України). Згідно зі статтею\~130 КЗпП України\~працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна. Працівники зобов`язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді (стаття\~131 КЗпП України). Пунктом першим статті\~134 КЗпП України\~передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Відповідно до статті\~135-1 КЗпП\~письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Під прямою дійсною шкодою необхідно розуміти, зокрема втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати. Отже, за змістом зазначених норм матеріального права, вирішуючи спори щодо відшкодування працівником майнової шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, суд повинен установити такі факти: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Відсутність підстав чи однієї з умов матеріальної відповідальності звільняє працівника від обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду в повному обсязі. При відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладена лише обмежена матеріальна відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди. Обов`язок доведення наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника лежить на роботодавцеві (стаття\~138 КЗпП України). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою. Статтею 1192 ЦК України визначено, що суд з урахуванням обставин справи за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка ії заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для настання деліктної відповідальності відповідно до ст. 1166 ЦКУ необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювана шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки необхідні для всіх випадків відшкодування шкоди. Шкода полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється правом, а майнова шкода у зменшенні майнової сфери потерпілого, що, своєю чергою, тягне за собою негативні майнові наслідки для правопорушника. Враховуючи те, що відповідачка, працюючи з 21.03.2017 відповідно до наказу № 303/к від 17 березня 2017 року на посаді начальника МВПЗ-20 Поштамту Закарпатської дирекції ПАТ «Укрпошта», з 29.09.2017 відповідно до наказу №1136/к від 26 вересня 2017 року на посаді в.о. начальника міського відділення поштового зв`язку №20 Ужгородського поштамту Закарпатської дирекції ПАТ «Укрпошта», будучи матеріально-відповідальної особою, оскільки 14.02.2017 з нею було складено договір про повну матеріальну відповідальність, в порушення покладених на неї обов`язків, визначених посадовою інструкцією, затвердженої 20.05.2016 директором УДППЗ «Укрпошта», привласнила грошові кошти на загальну суму 39753 гривень 87 копійок, належні Закарпатській дирекції ПАТ «Укрпошта», чим спричинила матеріальної шкоди позивачу на вказану суму. Приходячи до такого висновку, суд враховує обставини, встановлені органом досудового розслідування та відображені в ухвалі від 16.05.2025 у справі №308/3693/19 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за результатами розгляду кримінального провадження № 12018070030001111, оскільки вищевказане кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, закрито на підставі п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, тобто з нереабілітуючих підстав. Більш того судом під час закриття кримінального провадження з вказаної підстави відповідачці як обвинуваченій було роз`яснено її право заперечувати проти закриття провадження у цій справі, однак вона наполягала на такому. Тож, наявність шкоди, заподіяної саме діями відповідачки, перебуває в причинно-наслідковому зв`язку, а тому суд вважає вимоги позивача підставними й такими, що підлягають до задоволення. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Тож, у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі, враховуючи, що позивач звільнений від сплати такого на підстав п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», за яким від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі, визначено п. 1 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону (за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Outcome: approved