Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

11.03.2025 року судом зареєстровано позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог - орган опіки і піклування при виконавчому комітеті Фастівської міської ради, Оболонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про позбавлення батьківських прав відносно сина - [PERSON] , [INFO] . Мотивований позов тим, що позивач та відповідач перебували в шлюбі, який розірваний рішенням суду 30.09.2020 року і є батьками сина - [PERSON] . Син зареєстрований та проживає з матір`ю в [ADDRESS] , повністю перебуває на її утриманні. Майже з народження дитини відповідач не приймає участі в її утриманні, вихованні, взагалі не цікавиться життям, станом здоров`я і розвитком сина, ніколи не забезпечував продуктами, необхідними речами, ліками, уникав спілкування. Позивачка зауважила, що ніколи не чинила відповідачеві перешкод у спілкуванні з сином [PERSON] , навпаки, сама була ініціатором того, щоб батько та дитина підтримували родинні відносини та спілкування. Однак, батько не проявляв до дитини жодних батьківських почуттів і не виконував батьківських обов`язків, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини - сина [PERSON] , [INFO] . Судом вчинені наступні процесуальні дії у даній справі. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 13.03.2025 року справу передано за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області. 14.04.2025 року справу прийнято до розгляду Вінницьким міським судом Вінницької області та відкрите загальне провадження (а.с. 43). 29.05.2025 року постановлена ухвала про витребування доказу у справі від виконавчого комітету Фастівської міської ради як органу опіки і піклування висновку про доцільність (недоцільність) позбавлення відповідача батьківських прав. 08.09.2025 року закрите підготовче провадження у справі. В судовому засіданні 13.11.2025 року позивачка [PERSON] , яка брала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Суду пояснила, що позов про позбавлення батьківських прав був поданий нею в інтересах дитини, оскільки батько взагалі відсутній в житті сина, не цікавиться ним і не підтримує жодного зв`язку, не приймає участі у вихованні і утриманні, проте їй необхідно вирішувати юридичні питання і без згоди батька вона цього не може зробити. Син [PERSON] зовсім не знає батька, останній раз бачив, коли йому був 1 рік. Ні подарунків на свята, ні привітань від [PERSON] дитина не отримувала. Бабуся і дідусь по лінії батька періодично спілкуються з дитиною, підтримують родинний зв`язок. Пояснити таку поведінку [PERSON] вони не можуть. Де в даний час перебуває [PERSON] , який веде спосіб життя - їй не відомо. Просила позбавити відповідача батьківських прав, оскільки це буде відповідати інтересам дитини. Вважає, якщо відповідач буде мати бажання змінити поведінку по відношенню до сина, він зможе поставити питання про поновлення батьківських прав. Представник позивача - адвокат Корой А.В. також приймала участь в режимі відео конференції. Позов підтримала і просила його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, відзиву, заяв, клопотань, не надавав. Про день та час розгляду справи був повідомлений неодноразово завчасно та належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Представник виконавчого комітету Фастівськоої міської ради як органу опіки та піклування - Рудяк Л. в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутність. Просила прийняти рішення в найкращих інтересах дитини. Від Оболонського відділу ДРАЦС у м. Києві також надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відділу. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] (а.с. 12). Його батьками є [PERSON] , [PERSON] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2020 року (а.с. 14). [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , фактично проживають в [ADDRESS] (а.с. 23), зареєстровані в [ADDRESS] . (а.с. 11,13). В судовому засіданні встановлено, що дитина - [PERSON] повністю перебуває на утриманні матері. Відповідач аліментів не сплачує. Згідно довідки від 24.01.2025 року дохід позивача [PERSON] в ТОВ «Бюро Вин» за період з січня 2024 року до грудня 2024 року становить 599 577,77 грн. (а.с. 16). За місцем роботи позивач характеризується позитивно як висококваліфікована, відповідальна, дисциплінована працівниця. Сумлінно виконує свої посадові обов`язки (а.с. 24). [PERSON] , [INFO] , з серпня 2022 року відвідує заклад дошкільної освіти (ясла-садок) загального розвитку № 10 «Малятко», проживає з мамою. Мама приділяє багато часу вихованню сина, всебічному розвитку, піклується про нього, утримує і виховує, бере активну участь в освітньому процесі сина. Батько - [PERSON] у садочок не з`являвся, життям дитини у педагогів не цікавився. Згідно наданої характеристики дитина гарно вихована, розвинена, завжди охайна. [PERSON] опанував програму виховання і навчання дітей від двох до семи років «Дитина» на високому рівні проявляє інтерес до творчості, спорту, математики тощо (а.с. 29). Як було встановлено в судовому засіданні, після розірвання шлюбу між сторонами відповідач припинив спілкування із сином [PERSON] , не цікавився його життям та здоров`ям, не займався вихованням. Жодних доказів на спростування позиції позивача відповідач не надав. Частинами 4, 5 статті 19 Сімейного кодексу України передбачено, що при розгляді судом спорів, зокрема, щодо позбавлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. 24.07.2025 року до суду надійшов висновок органу опіки і піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області, затверджений рішенням № 432 від 21.07.2025 року про недоцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Такий висновок мотивований тим, що пояснення від [PERSON] отримати не вдалось, листом його попереджено про розгляд питання про позбавлення батьківських прав. 17.06.2025 року спеціалістами служби у справах дітей Вінницької міської ради здійснено виїзд за адресою реєстрації [PERSON] - [ADDRESS] . Обстежити умови проживання не вдалось. В телефонному режимі [PERSON] - батько [PERSON] повідомив, що йому не відоме місце перебування [PERSON] - вони не спілкуються майже 10 років. Додатково [PERSON] повідомив, що його син може перебувати за кордоном. Станом на 22.07.2025 року відсутня будь-яка інформація щодо місця проживання/перебування [PERSON] , що унеможливлює заслухати думку батька та отримати пояснення щодо питання про позбавлення батьківських прав, що є важливим етапом у прийнятті обґрунтованого рішення. Правовідносини виникли між сторонами з приводу здійснення особистих немайнових прав і обов`язків батька та неповнолітньої дитини, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми глави 13 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною 2 ст. 157 СК України визначено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в постанові від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного й об`єктивного з`ясування обставин справи і характеру ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). В судовому засіданні було встановлено, що син [PERSON] постійно проживає з матір`ю. Батько сином не цікавиться, не бачиться з ним, байдужий до його долі, ніяким чином не піклується про сина, його здоров`я, розвиток, навчання, добробут, підготовку до самостійного життя, не приймає участі у його матеріальному утриманні. Фактично відповідач самоусунувся від догляду та виховання свого сина [PERSON] . Така поведінка батька свідчить про свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини. Враховуючи наведені обставини, надані суду докази в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу свідомо ухилявся від виконання батьківського обов`язку, що є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно дитини - сина [PERSON] , [INFO] . Висновок органу опіки і піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] суд вважає не достатньо обґрунтованим, оскільки органом опіки і піклування не були взяті до уваги інші докази, надані позивачкою, які підтверджують відсутність батька в житті сина. Опитування дитини - [PERSON] органом опіки і піклування не було проведене. Посилання лише на те, що від [PERSON] не вдалось отримати пояснення, тому висновок наданий про недоцільність позбавлення батьківських прав, взагалі є безпідставним, оскільки висновок органу опіки і піклування не може ґрунтуватись лише на поясненнях батька, які можуть суперечити сукупності інших доказів, що підтверджують свідому та винну поведінку [PERSON] щодо невиконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина. Особливо суд звертає увагу, що і зі своїми батьками [PERSON] також не спілкується. Разом з тим, позивачка в судовому засіданні визнала, що дід і баба по лінії батька підтримують родинний зв`язок із онуком, періодично телефонують і цікавляться дитиною. Байдужу поведінку свого сина вони не можуть пояснити. Висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків для суб`єктів відповідних правовідносин і не має обов`язкового характеру. Подібний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року справа № 742/710/19. При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., також враховує, що дітям повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їм розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved