Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

24 вересня 2025 року до суду надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Красносільська сільська рада Одеського району Одеської області, про встановлення факту належності йому свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Управлінням житлово-комунального господарства та містобудування Куп`янського міськвиконкому від 06 червня 2001 року. В обґрунтування своєї заяви він вказував на те, що у свідоцтві про право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , його прізвище зазначено « [PERSON] », що не відповідає його паспортним даним, відповідно до яких його прізвище українською мовою - « [PERSON] », у зв`язку з чим державний реєстратор відмовив у проведенні реєстраційних дій щодо об`єкту нерухомості. Заявник вважає, що допущена помилка, пов`язана із перекладом його прізвища з російської на українську мови, встановлення факту належності свідоцтва про право власності необхідне йому для внесення відомостей про право власності на вказаний будинок до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 26 вересня 2025 року у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд. Учасники процесу у судове засідання 05 листопада 2025 року не з`явилися, про слухання справи були повідомлені належним чином. У матеріалах справи є заява [PERSON] про розгляд справи у його відсутності. Заінтересована особа - Красносільська сільська рада Одеського району Одеської області також надала суду клопотання про розгляд справи у відсутності їхнього представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. У ході судового розгляду встановлено, що заявнику на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка, на якій розташований будинок за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6310700000:26:003:0043 площею 0,1000 га за відомостями з Державного земельного кадастру зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] , про що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру № НВ- 7400978902025 про земельну ділянку житлової та громадської забудови. Також за вказаною адресою [PERSON] виділена у приватну власність земельна ділянка кадастровий номер 6310700000:26:003:0044 площею 0,0246 га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3202193232025 (земля сільськогосподарського призначення). Державний реєстратор прав на нерухоме майно Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області Антоненко І.О. відмовила [PERSON] у проведенні державної реєстрації прав на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на розбіжності у написанні прізвища у правовстановлюючому документі на нерухоме майно із відомостями, зазначеними у паспорті заявника. Так, у свідоцтві про право власності від 06 червня 2001 року, виданого Управлінням ЖКГ та містобудування Куп`янського міськвиконкому, зазначено власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , а відповідно до паспортних даних громадянина України серії [NUMBER] , виданого Куп`янським МРВ МВС України в Харківській області від 05 березня 1996 року, його прізвище вказано - [PERSON] . На зворотній стороні свідоцтва вчинено реєстраційний напис Купянським БТІ про реєстрацію в книзі №149 за № [NUMBER] права власності на жилий будинок за [PERSON] . Через вказані розбіжності заявник позбавлений можливості внести відомості про право власності на належний йому житловий будинок до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Письмовими матеріалами справи встановлено, що розбіжності у написанні прізвища заявника свідчать про допущену помилку під час видачі свідоцтва про право власності. Так, відповідно до паспорту громадянина України, виданому заявнику у березні 1996 року, його прізвище російською мовою зазначено « [PERSON] ». Під час реєстрації права власності на земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] , прізвище заявника зазначено відповідно до паспорту громадянина України. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, без встановлення якого він не може здійснити державну реєстрацію права власності на належний йому будинок, із наданих\~доказів судом\~встановлено, що свідоцтво про право власності, видане на ім`я [PERSON] , належить заявнику, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved