Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ «Алекскредит», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай О. С., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, який мотивував тим, що у липні 2025 року позивачу стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В. Л., під час виконання виконавчого провадження № 62631719, накладено арешт на грошові кошти, що містяться рахунках позивача. З метою з`ясування підстав накладення даного арешту, позивач ознайомився із матеріалами виконавчого провадження № 62631719 на сайті Автоматизованих систем виконавчих проваджень, з чого було встановлено, що 08.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований за №10805 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості за кредитним договором № 2908948 від 15.11.2019 року у розмірі 26\~650 грн., а також 1\~800 грн. - плати за вчинення виконавчого напису. 21.07.2020 року до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В. Л. від представника ТОВ «Алекскредит» надійшла заява про примусове виконання даного виконавчого напису, до якої було долучено оригінал виконавчого напису №10805 від 08.07.2020 року та кредитний договір. Інших документів, як-то платіжного документа про надання позивачу кредитних коштів, розрахунку заборгованості, будь-яких повідомлень про наявність заборгованостей та їх розмір, виконавче провадження не містить. 22.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В. Л. відкрито виконавче провадження №62631719. Позивач зазначає, що виконавчий напис нотаріуса № 10805 від 08.07.2020, вчинено з грубими порушеннями ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», так як доказів будь-яких заборгованостей за кредитним договором перед кредитодавцем немає, у зв`язку з чим сума заборгованості не є безспірною. Розрахунок заборгованості стягувачем для погодження та навіть для ознайомлення позивачу не надавався та відсутній взагалі серед документів, що обґрунтовують стягнення, як і підтверджень самої заборгованості та строків настання прав вимоги, жодних письмових вимог ні від стягувача ні від нотаріуса про усунення порушень позивач не отримував. Тому у нотаріуса не було визначених законодавством підстав для вчинення виконавчого напису. Ухвалою суду від 01.09.2025 року позовну заяву залишено без руху та позивачу визначено строк для усунення виявлених недоліків. 16.09.2025 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2025, у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам справи роз`яснено їх процесуальні права на подання заяв по суті справи. Також, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2025, задоволено заяву [PERSON] , про забезпечення позову та забезпечено позов шляхом зупинення стягнення, на підставі виконавчого напису №10805, вчиненого 08.07.2020 Приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕКСКРЕДИТ" заборгованості у розмірі 28 450,00 грн. Відповідач про судовий розгляд справи повідомлявся у спосіб, передбачений\~ЦПК України, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі, яку представник відповідача отримав 09.10.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 21.10.2025 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він зазначив, що між позивачем та відповідачем укладений Договір про надання кредиту №2908948 від 15.11.2019 року. На підставі укладеного Договору позивачу були надані кредитні кошти у тимчасове, строкове, платне користування. У зв`язку з невиконанням взятих на себе кредитних зобов`язань, за Договором виникла заборгованість, яка не була погашена позивачем. Відповідачем направлено претензію позивачу з вимогою про погашення заборгованості за договором про надання кредиту. Позивач її отримав, але не виконав. Будь-яких заперечень не надав, що свідчить про визнання вимоги відповідача в повному обсязі, наслідком чого стало звернення відповідача до приватного виконавця для вчинення виконавчого напису. Позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості, тому відповідач просить суд відмовити в задоволенні вимог, оскільки незаконність вчинення нотаріусом виконавчого напису, крім тверджень позивача, нічим об`єктивно не підтверджена. Позивач до матеріалів позовної заяви не долучив будь-які докази, які б свідчили про спірність суми заборгованості за кредитним договором, який він не оспорює. Третя особа правом на надання до суду пояснень стосовно спору не скористалась. Враховуючи вищевикладене та положення ст. ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. \~ \~ \~ \~Так, судом установлено, що 15.11.2019 року між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №2908948. Відповідно до виконавчого напису від 08.07.2020 р., вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. за № 10805, стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Алекскредит», заборгованість за Кредитним договором №2908948 від 15.11.2019 року у розмірі 26\~650,00 грн. 22.07.2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В. Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62631719, з виконання виконавчого напису №10805, виданого 08.07.2020 року, зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно. Окрім того, 22.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В. Л. винесено постанову про стягнення основної винагороди з боржника [PERSON] . Крім того, 22.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В. Л. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження з боржника [PERSON] . В подальшому, Приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Дорошкевич В. Л. винесено постанову від 01.09.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] , ВП №62631719. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19статті 34 Закону «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14 про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662, визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 залишено без змін. Отже, оскільки у судовому порядку вказану вище постанову від 26 листопада 2014 року № 662 визнано незаконною та не чинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Даний висновок відповідає правовому висновку, висловленому Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2021 року в справі №910/10374/17. Тобто, виконавчий напис було вчинено 08.07.2020 року, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14. Як установлено судом, підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису став договір, укладений 15.11.2019 року позивачем з [PERSON] . Разом з тим, цей договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Щодо безспірності суми заборгованості, то суд звертає увагу, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. За змістом статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18), постановах Верховного Суду, зокрема від 14 березня 2019 року у справі №201/13708/16-ц (провадження № 61-25811св18), від 31 січня 2018 року у справі №285/2975/16 (провадження № 61-31641св18), які відповідно до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України повинні враховуватись при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Позивач заперечує вказану заборгованість. Разом з тим, матеріали справи не містять копій документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, що позбавило можливостей перевірити безспірність заборгованості за кредитним договором. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 816,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved