Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Позивач ПОКВПТГ\~«Полтаватеплоенерго» 19.06.2025\~ звернувся\~в Київський\~ районний\~суд м.\~Полтави з\~позовом до\~відповідачів \~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. В поданій до суду позовній заяві позивач посилався на те, що відповідачам надані послуги постачання теплової енергії в квартиру [ADDRESS] , за період з 01.10.2020 по 01.05.2025 існує заборгованість в розмірі 26518,58 грн. Крім того вважає, що відповідно до ст. 625 ЦК України відповідачі мають сплатити вказану суму боргу із врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. В своїй позовній заяві просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за отримані послуги за період з 01.10.2020 по 01.05.2025 з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в розмірі 32247,38 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 19.06.2025 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачі відзив на позовну заяву не подали. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі. Відповідачі в судове засідання 11.11.2025 не з`явилися, про причини неявки не повідомили, з клопотаннями до суду не зверталися. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, матеріали цивільної справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в період з 01.10.2020 по 01.05.2025 надавав послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , але плата за послуги в повному обсязі не вносилася, існує заборгованість за вказаний період в розмірі 26518,58 грн. При цьому розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Статтею 162 ЖК України передбачено обов`язок особи, як власника квартири, своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності належить відповідачам [PERSON] (частка в праві складає 5/8), [PERSON] (частка в праві складає 3/16) та [PERSON] (частка в праві складає 3/16). Відповідачі, будучи власниками квартири, в силу норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є споживачами житлово-комунальних послуг. Законом України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Оскільки відповідачі покладені як споживачів обов`язки належним чином не виконують, за отримані послуги не сплачують, суд приходить до висновку, що з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості за послуги з теплопостачання пропорційно до розміру частки кожного у праві власності. При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Частиною 2 ст.\~625\~ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Законом України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903\~ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг теплопостачання, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних в межах строків позовної давності. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» підлягають задоволенню, необхідно стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" суму заборгованості за послуги теплопостачання, отримані за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.10.2020 по 01.05.2025 з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в розмірі 32247,38 грн, з кожного пропорційно до розміру частки в праві власності, а саме: з [PERSON] 6046,40 грн, з [PERSON] в розмірі 20154,61 грн, з [PERSON] в розмірі 6046,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 3028 грн, з кожного пропорційно до частки в праві власності.

Outcome: approved