Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Мочульський Любомир Богданович діючи в інтересах Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №19355/001/2024 від 03.06.2024 у розмірі 182927,77 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування покликається на те, що 03.06.2024 між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] укладено Кредитний договір №19355/001/2024, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі 154500 грн., з фіксованою відсотковою ставкою 70% річних за користування кредитом та терміном повернення до 02.06.2028. Банк свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав у повному обсязі. Проте відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №19355/001/2024 від 03.06.2024 порушив, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість перед позивачем, яка станом на 04.07.2025 становить 182927,77 грн., з яких: 148319,99 грн. заборгованість за кредитом; 34607,78 грн. заборгованість за відсотками. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 28.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали надіслано учасникам справи, а відповідачу також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів (за місцем реєстрації). Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 03.06.2024 між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] укладено Кредитний договір №19355/001/2024. Згідно з п.1.1.-1.3. Кредитного договору, банк зобов`язувався надати у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим Договором (надалі кредит), а відповідач як позичальник зобов`язувався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надано відповідачу у сумі 154500 грн. з умовою повернення в термін до 02.06.2028 в порядку та відповідно до умов цього договору на поточні потреби відповідача. Факт надання банком кредиту в сумі 154500 грн. підтверджується копією меморіального ордеру №110043 від 03.06.2024. Пунктами 3.2.-3.4., 3.6. Кредитного договору передбачено сплату відповідачем за користування кредитом процентної ставки у розмірі 70% річних. Загальна вартість кредиту становить 472910,37 грн., а реальна річна процентна ставка 104%. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно у році 360 днів) з дати видачі кредиту по дату повернення кредиту, періодами з першого по останнє число місяця. Згідно з п. 3.11. Кредитного договору, у випадку прострочення погашення кредиту, в тому числі після вимоги банку про повне дострокове погашення кредиту та /або після настання дати повернення кредиту в повному обсязі, позичальник зобов`язався сплатити проценти за неправомірне користування коштами у розмірі, що дорівнює розміру процентної ставки, які нараховуються за кожний календарний день прострочення на суму заборгованості, строк погашення якої настав, з дати виникнення заборгованості до дати її повного погашення і порядок нарахування та сплати відповідає порядку для процентів на строкову заборгованість. У п.8.1, п.8.2 Кредитного договору передбачено, що договір набуває чинності з дня його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від виконання своїх зобов`язань за ним. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав. Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст.628 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 612 ЦК України\~встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зобов`язання [PERSON] не виконуються належним чином відповідно до умов укладеного договору, щомісячні платежі не сплачуються, що є порушенням ст. 526 ЦК України, у якій зазначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та ст. 1054 ЦК України, в якій передбачено, що позичальник зобов`язаний своєчасно повернути кредит та сплатити проценти. Пунктами 2.3.2, 5.7 Кредитного договору банку надано право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за Договором, у разі несвоєчасної сплати процентів та/або не повернення суми кредиту (частини кредиту), у випадках, обумовлених цим договором і чинним законодавством. Згідно з п. 2.4. Кредитного договору, у випадку прийняття банком рішення щодо вимоги про дострокове повернення кредиту, сплату процентів, комісій та інших платежів з підстав обумовлених цим договором, банк письмово повідомляє про це позичальника. В такому випадку позичальник зобов`язаний впродовж 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку повністю повернути суму кредиту та сплатити проценти на день повернення. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов цього договору, вимога банку про дострокове повернення кредиту, сплату процентів, комісій та інших платежів втрачає чинність. На виконання вимог п.2.4. Кредитного договору позивач направив 04.06.2025 цінним листом відповідачу лист-вимогу про дострокове виконання зобов`язання, однак на цей час вимоги банку не виконані та в добровільному порядку грошові кошти АТ АКБ «Львів» неповернуті. Згідно вказаного листа-вимоги банк вимагав від відповідача протягом тридцяти днів з дня отримання даної вимоги повністю погасити заборгованість по Кредитному договору, яка станом на 04.06.2025 становила 182927,77 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту №19355/001/2024 від 03.06.2024, станом на 04.07.2025 заборгованість становить 182927,77 грн., з яких: 148319,99 грн. заборгованість за кредитом; 34607,78 грн. заборгованість за відсотками. За наведених обставин, беручи до уваги, що відповідачем на підставі укладеного кредитного договору отримані грошові кошти в кредит, однак зобов`язання за умовами вищезгаданого договору належним чином не виконуються, грошові кошти в добровільному порядку банку не повернуто, що свідчить про порушення прав такого, суд вважає, що заявлені позовні вимоги АТ АКБ «Львів» про стягнення заборгованості за кредитним договором підставні та підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved