Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Представник позивача ТОВ "Іннова Фінанс" Андрущенко М.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути заборгованість за договором позики №3276220324 від 05.03.2024 року у розмірі 19878,00 грн. та судові витрати в сумі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 05.03.2024 року між ТОВ "Іннова Фінанс" та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику №3276220324 в сумі 3000,00 грн. на 360 днів зі стандартною процентною ставкою 2,2% в день. Вказаний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеним ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст.3,11,12 ЗУ "Про електронну комерцію". Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав, надав грошові кошти в розмірі 3000,00 грн, в той час відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування коштами не сплатив. Позивач, вказує, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 15.08.2025 року утворилася заборгованість, що становить 19878,00 грн., яка складається : 3000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 16878,00 грн. заборгованість за процентами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові прохав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи, у разі неявки відповідача. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про місце, день та час розгляду справи була повідомлена завчасно, про причину неявки суд не повідомила. При таких обставинах суд постановив провести, на підставі вимог ст. 281 ЦПК України, заочний розгляд справи. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 05.03.2024 року між ТОВ "Іннова Фінанс" та [PERSON] укладено договір про надання коштів у позику №3276220324. Відповідно до анкети клієнта [PERSON] надала ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" інформацію стосовно наданого кредиту у сумі 3000 грн., дата його отримання - 04.03.2024 року, власної електронної адреси [INFO] , номеру телефону [NUMBER] , електронний платіжний засіб [NUMBER] . З роздруківки направлених повідомлень електронною поштою вбачається, що на електронну пошту, зазначену відповідачкою у анкеті-заяві позивачем був направлений унікальний одноразовий ідентифікатор для «Паспорта кредиту» "68nryarnp", унікальний одноразовий ідентифікатор для «Кредитного договору» «smijp11I7». Зі змісту статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частини 1 статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. У другому абзаці частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Докази, надані позивачем на підтвердження укладення договору №3276220324 про надання грошових коштів у позику від 05.03.2024 року в електронній формі суд вважає належними та допустимими. Таким чином, суд вважає що договір №3276220324 про надання грошових коштів у позику від 05.03.2024 року, укладений між ТОВ "Іннова Фінанс" та [PERSON] , є електронним договором, підписаним аналогом електронно-цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора, який відправлено відповідачці на її електронну пошту, та вважається таким, що укладений в письмовій формі. Відповідно до умов договору №3276220324 про надання грошових коштів у позику від 05.03.2024 року, позивач надає відповідачу грошові кошти у розмірі 3000 грн. на строк 360 днів, стандартна процентна ставка - 2,2% на день (47541,10% річних). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 22.07.2025 року, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 19878,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту - 3000,00 грн., заборгованості по процентах 16878,00 грн. За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Як встановлено судом, позивач надав відповідачу 05.03.2024 о 09:50 року грошові кошти у розмірі 3000 грн. на картковий рахунок Сенс Банк [NUMBER] . Крім того, витребувана інформація з АТ КБ «ПриватБанк», підтверджує, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) емітовано карту № [NUMBER] та з виписки по рахунку вбачається зарахування на суму 3000,00 грн. 05.03.2024 року. Відповідно до матеріалів справи, відповідач порушив умови договору в частині строків та сум сплати кредиту та має заборгованість за вище вказаним договором. Виходячи з умов кредитного договору та визначеної відсоткової ставки, відповідач повинен була сплатити позивачу відсотки за користування кредитними коштами, однак їх оплату не здійснив, що є порушенням істотних умов договору. В силу вимог ст.ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування вимог позивача. Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 31020,00 грн., та відповідно позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved