Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Короткий зміст вимог позовної заяви. У серпні 2025 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшла заява від [PERSON] , заінтересована особа: [INFO] про визнання фізичної особи безвісно відсутньою та просить суд: - встановити факт, що має юридичне значення, а саме визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , уродженця м. Кропивницький, безвісно відсутнім. Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви, заявниця зазначила, що 26 лютого 2005 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . 24 квітня 2015 року Балтський районний суд в Одеській області розірвав шлюб між заявницею та [PERSON] 31 січня 2017 року заявниця вступила у шлюб з [PERSON] та змінила шлюбне прізвище на [PERSON] . З червня 2022 року батько [PERSON] підполковник [PERSON] , 1980 р.н., заступник командира батальйону військової частини [NUMBER] , проходив службу у військовій частині та брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. 23 серпня 2022 року надійшло сповіщення № 101 від начальника [INFO] , полковника [PERSON] , про те, що 10.08.2022 року [PERSON] зник безвісти поблизу населеного пункту Марїнка, Донецької області під час захисту Батьківщини від військової агресії. 08 листопада 2022 року було відкрито кримінальне провадження 12022120000000930 за даним фактом. Відомості про [PERSON] було внесено до Єдиного реєстру осіб, зниклих за особливих обставин. Вживаються усі заходи з метою встановлення місця перебування [PERSON] , проте до цього часу він є зниклим безвісти. На даний час заявниця не можу без дозволу батька зареєструвати місце проживання доньки [PERSON] , [INFO] , тому виникла необхідність визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. Після надходження заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України. 28.08.2025 року у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд. Заявник, в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, згідно якої підтримала подану заяву про встановлення юридичного факту в повному обсязі, просив суд її задовольнити та провести розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи - [INFO] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом Як встановлено судом на 26 лютого 2005 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . 24 квітня 2015 року Балтський районний суд в Одеській області розірвав шлюб між заявницею та [PERSON] 31 січня 2017 року заявниця вступила у шлюб з [PERSON] та змінила шлюбне прізвище на [PERSON] . З червня 2022 року батько [PERSON] підполковник [PERSON] , 1980 р.н., заступник командира батальйону військової частини [NUMBER] , проходив службу у військовій частині та брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. 23 серпня 2022 року надійшло сповіщення № 101 від начальника [INFO] , полковника [PERSON] , про те, що 10.08.2022 року [PERSON] зник безвісти поблизу населеного пункту Марїнка, Донецької області під час захисту Батьківщини від військової агресії. 08 листопада 2022 року було відкрито кримінальне провадження 12022120000000930 за даним фактом. Відомості про [PERSON] було внесено до Єдиного реєстру осіб, зниклих за особливих обставин. Вживаються усі заходи з метою встановлення місця перебування [PERSON] , проте до цього часу він є зниклим безвісти. На даний час заявниця не можу без дозволу батька зареєструвати місце проживання доньки [PERSON] , [INFO] , тому виникла необхідність визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Цивільний процесуальний\~кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст.\~2\~ЦПК України ). Зі змісту ст.4\~ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч.1 ст.293\~ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно положень ст.43\~ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Визнання особи безвісно відсутньою - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Згідно положень статті 4\~Закону України\~"Про\~правовий статус\~осіб,\~зниклих безвісти" особа набуває статусу такої, що зникла безвісти, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи безвісти та її розшук або за рішенням суду. Особа вважається зниклою безвісти до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом. Надання особі статусу зниклої безвісти відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством. Якщо особа, зникла безвісти, оголошена померлою, але її місцеперебування, місце поховання чи місцезнаходження її останків не встановлено, проведення розшуку такої особи в розумінні цього Закону не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження її останків. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що "безвісна відсутність" - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Більше того, визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла). Досліджені судом письмові докази підтверджують той факт, що 10.08.2022 року [PERSON] зник безвісти поблизу населеного пункту Марїнка, Донецької області під час захисту Батьківщини від військової агресії. Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, оскільки в ході проведення службового розслідування, не вдалося встановити місце перебування [PERSON] , суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою, в порядку, передбаченому ч.1 ст.309 ЦПК України.

Outcome: approved