Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

Представник позивача Москаленко М.С., подала до суду позовну заяву про стягнення з відповідача [PERSON] , заборгованості за кредитним договором №15322-05/2024 в розмірі 31200,00 грн., та за кредитним договором №08353-06/24 в розмірі 24000,00 грн. та понесені судові витрати (судового збору) у розмірі 3028 грн. Позивач свої вимоги обґрунтовує, тим що між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] , 09 травня 2024 року було укладено кредитний договір №15322-05/2024, згідно умов якого останній отримав кредит. 21.10.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №21102024, відповідно до умов якого, ТОВ «Аванс Кредит» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до [PERSON] , за кредитним договором № 15322-05/2024 від 09 травня 2024 року та останнє набуло право вимоги в сумі 31200 грн. Також, між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] , 06 червня 2024 року було укладено кредитний договір №08353-06/2024, згідно умов якого останній отримав кредит. Між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 21.10.2024 укладено Договір факторингу №21102024, відповідно до умов якого, ТОВ «Аванс Кредит» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до [PERSON] , за кредитним договором №08353-06/2024 від 06 червня 2024 року та останнє набуло право вимоги в сумі 24000 грн. Всупереч умовам укладених договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] , має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №15322-05/2024 у розмірі 31200 грн.; за кредитним договором № 08353-06/2024 у розмірі 24000 грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з повернення кредитів виникла заборгованість. Враховуючи викладене, представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з [PERSON] , на користь позивача заборгованість за кредитними договорами, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1415191 від 26 травня 2025 року [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 травня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі ст.280ЦПК України\~не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення у справі (а.с. 11). Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом надсилання судової повістки згідно вимог п. 4) ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, вкотре подав до суду заяву про відкладення слухання справи у зв`язку із проведенням судово-психіатричної експертизи в іншій справі. Суд, вивчивши подане клопотання, приходить до висновку про відмову в його задоволенні, оскільки жодних доказів призначення чи проведення судово-психіатричної експертизи, останнім не надано, як і не зазначено яким чином проведення такої експертизи перешкоджає розгляду справи, а тому такі клопотання суд вважає необґрунтованими та\~такими,\~що має\~ознаки затягування\~судового процесу,\~зловживання процесуальним\~правами.Відзив на позов [PERSON] , не надавав, не подавав також будь-яких заперечень щодо позовних вимог чи їх розміру. Так, відповідно до положень ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Таким чином, це положення втілює "право на суд", право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод\~покликана гарантувати не права, які є теоретичними або ілюзорними, а права, які є практичними та ефективними. Це особливо стосується гарантій, закріплених у статті 6 Конвенції, з огляду на важливе місце, яке в демократичному суспільстві займає право на справедливий суд з усіма гарантіями відповідно до цієї статті. Правила, що регулюють офіційні кроки та строки, які мають бути дотримані при подачі апеляційної скарги або заяв на судовий перегляд, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності. Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України", заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року). Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований\~статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади. Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії учасників справи. З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на неодноразове відкладення судового засідання за клопотаннями сторони відповідача, зважаючи на надання стороні відповідача значного обсягу процесуального часу, що був достатнім для висловлення власної позиції з приводу справи та участі в судовому засіданні, суд вважає причини неявки [PERSON] , у судове засідання неповажними. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, враховуючи клопотання сторони позивача про проведення судового засідання за його відсутності, зважаючи на відсутність поважних причин неявки у судове засідання відповідача, враховуючи тривалий час розгляду даної справи, неодноразове відкладення судового засідання, зважаючи на незначну складність даної справи та відсутність необхідності особистої участі сторін в судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі на підставі зібраних письмових доказів. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (скорочене найменування\~ТОВ «ФК «ЄАПБ») є юридичною особою, 27 грудня 2007 року зареєстроване як фінансова установа відповідно до свідоцтва, виданого Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України, з 23 березня 2017 року має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, видану Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Між ТОВ «Аванс Кредит» (Кредитодавцем) та [PERSON] , (Позичальником) 09 травня 2024 року було укладено кредитний договір №15322-05/2024, згідно із яким Кредитодавець зобов`язався надати Позичальнику (Відповідачу) кредит в розмірі кредиту на суму 12000 гривень строком на 120 днів, відсоткова ставка 1,50% за день користування кредитом. Між ТОВ «Аванс Кредит» (Кредитодавцем) та [PERSON] , (Позичальником) 06 червня 2024 року було укладено кредитний договір №08353-06/2024, згідно із яким Кредитодавець зобов`язався надати Позичальнику (Відповідачу) кредит в розмірі кредиту на суму 5000 гривень строком на 120 днів, відсоткова ставка 1,50% за день користування кредитом. Між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 21 жовтня 2024 року укладено Договір факторингу №21102024, відповідно до умов якого, ТОВ «Аванс Кредит» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до [PERSON] , за кредитним договором №1532-05/2024 від 09 травня 2024 року, та останнє набуло право вимоги в сумі 31200 грн.; кредитним договором №1532-05/2024 від 09 травня 2024 року, та останнє набуло право вимоги в сумі 31200 грн. Між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 21 жовтня 2024 року укладено Договір факторингу №21102024, відповідно до умов якого, ТОВ «Аванс Кредит» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до [PERSON] , за кредитним договором № 08353-06/2024 від 06 червня 2024 року та останнє набуло право вимоги в сумі 24000 грн. За змістом ст. ст.\~526,\~530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 2ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно ч. 4, 6ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, кредитні договори між [PERSON] , та ТОВ «Аванс Кредит» були укладені в електронній формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18; від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.1054ЦК України\~за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Відповідно до п. 1) ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Визначення факторингу міститься у\~статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. Статтею 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно із частиною третьою\~статті 1079 ЦК України\~у договорах факторингу - фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Як встановлено судом, Між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 21.10.2024 року укладено Договір факторингу №21102024, відповідно до умов якого, ТОВ «Аванс Кредит» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до [PERSON] , за кредитним договором №1532-05/2024 від 09.05.2024 року, та останнє набуло право вимоги в сумі 31200 грн.; кредитним договором № 08353-06/2024 від 06.06.2024 року, та останнє набуло право вимоги в сумі 24000 грн. Відповідно до Реєстру божників до Договору факторингу №21102024 від 21.10.2024 року, ТОВ «Фінансовакомпанія «Європейськаагенція зповернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №15322-05/2024 в розмірі 31200 грн., з яких: 12000 грн.\~заборгованість за основною сумою боргу; 16200 грн.\~заборгованість за відсотками; 3000 грн., заборгованості за штрафними санкціями; за кредитним договором 08353-06/2024 в розмірі 24000 грн., з яких: 5000 грн.\~заборгованість за основною сумою боргу; 9000 грн.\~заборгованість за відсотками; 10000 грн., заборгованості за штрафними санкціями Таким чином, уклавши зазначений договір факторингу, ТОВ «Фінансовакомпанія «Європейська агенція зповернення боргів» набуло статусу кредитора по відношенню до відповідача [PERSON] , а саме право вимоги заборгованості за кредитним договором №1532-05/2024 від 09.05.2024 та за кредитним договором №08353-06/2024 від 06 червня 2024 року. Оскільки відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, не забезпечивши своєчасного повернення запозичених коштів, у позивача виникло право вимагати від [PERSON] , повернення суми кредиту. За загальним правилом (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, при цьому кожна сторона відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Подавши свої докази, позивач реалізував своє право на доказування і одночасно виконав обов`язок із доказування, оскільки\~ст. 81 ЦПК\~закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №1532-05/2024 від 09 травня 2024 року станом на 21 жовтня 2024 року розмір заборгованості боржника [PERSON] , складає 31200 грн., з яких: 12000 грн.\~заборгованість за основною сумою боргу; 16200 грн.\~заборгованість за відсотками, 3000 грн., заборгованість за штрафними санкціями. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №08353-06/2024 від 06 червня 2024 року станом на 21 жовтня 2024 року розмір заборгованості боржника [PERSON] , складає 24000 грн., з яких: 5000 грн.\~заборгованість за основною сумою боргу; 9000 грн.\~заборгованість за відсотками, 10000 грн., заборгованість за штрафними санкціями. Судом встановлено, що відповідач належно не виконував зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитами, доказів погашення заборгованості як первинним, так і новому кредитору матеріали справи не містять та відповідачем не надано. Відповідачем не надано суду будь-яких належних і допустимих доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаними договорами чи підтверджували погашення заборгованості на рахунок первісного кредитора чи його правонаступника, а тому такий розрахунок підтверджує розмір наявної заборгованості перед позивачем. Також відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів того, що вказані у договорах карткові рахунки йому не належать. Крім того, суд враховує, що Товариство є не банківською (фінансовою) установою, та відповідно не здійснює відкриття, обслуговування банківських рахунків фізичних осіб, не має обов`язку формувати облікові документи за кредитними зобов`язаннями позичальників згідно Закону «Про банки та банківську діяльність», в т. ч. Інструкції, затвердженої Постановою НБУ від 27.12.2007 року за № 481. Товариство надає послуги з кредитування фізичних осіб шляхом переказу кредитних коштів на підставі укладеного кредитного договору на банківські реквізити (банківську картку), що вказує сам позичальник в тексті анкети-заяви на отримання кредиту. Відповідно доЗакону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також цим Законом внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертоюстатті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Також, Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64» на території України введено військовий стан, який згодом на підставі Указів Президента продовжувався та триває на час розгляду даної справи в суді. Аналіз зазначеного дає підстави для висновку, що законодавцем звільнено позичальників від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦПК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24 лютого 2022 року та такі нарахування підлягають списанню. Таким чином, з огляду на положення норми пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яка поширюються на спірні правовідносини, [PERSON] , як позичальник звільнений від обов`язку сплати на користь позивача неустойки за прострочення ним виконання грошового зобов`язання за Кредитними договорами, оскільки на час укладення та дії Кредитного договору, а також розгляду справи у суді та ухвалення у ній рішення в Україні діяв та продовжує діяти воєнний стан. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2\~ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та штрафами за кредитним договором №15322-05/2024 від 09.05.2024 у розмірі 3000 грн, за кредитним договором №08353-06/2024 від 06.06.2024 в розмірі 10000,00 грн., задоволенню не підлягають. Таким чином, враховуючи наведене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] ,\~про стягненнязаборгованості підлягаютьдо задоволення частково.\~Відтак, з відповідача [PERSON] , на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає до стягнення заборгованість в загальному розмірі 42200,00 грн. Враховуючи, що судом позовні вимоги позивача задоволені, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 3028 грн.

Outcome: approved