Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

28.05.2025 до суду електронними засобами зв`язку через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 9751127 від 04.02.2024 у розмірі 17 919 грн та судові витрати. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 04.02.2024 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9751127, згідно умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачеві кредитні кошти у розмірі 6 000 грн, за умови повернення кредиту та сплати процентів. 27.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 108-МЛ, у відповідності до умов якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за кредитними договорами, зокрема і за договором № 9751127 від 04.02.2024. У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору у [PERSON] утворилася заборгованість, яка становить 17 919 грн, з яких: 4 800 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12 519 грн - заборгованість за відсотками, 60 грн - комісія. Зазначену заборгованість позивач просить стягнути з відповідача на свою користь у судовому порядку. Ухвалою судді від 30.06.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді шляхом надіслання на адресу зареєстрованого місця проживання копії ухвали про відкриття провадження, проте конверт повернувся до суду без вручення. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.02.2024 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 9751127, відповідно до умов якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у сумі 6 000 грн, строком користування на 105 днів, що ставка на весь час кредиту становить 12 420% річних. У відповідності до пункту 2.1 кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. На підтвердження своїх позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надало суду копію договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 9751127 від 04.02.2024, додатки до нього, довідку про ідентифікацію, анкету-заяву. У вказаних договорах зазначено, що вони підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Доказів проведення ідентифікації відповідача при вході в особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» суду не надало. Зазначення у тексті договору особистих даних [PERSON] не підтверджує підписання останнім кредитного договору в електронній формі. На підтвердження факту надання [PERSON] кредиту ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надало платіжне доручення 122091560 від 04.02.2024, згідно якого ТОВ «Мілоан» здійснило переказ 6 000 грн [PERSON] на картковий рахунок [NUMBER] . Відомості або доказів, що зазначений картковий рахунок належить [PERSON] матеріали справи не містять. Вказані документи не є первинними бухгалтерськими документами, вони не містять даних щодо власника банківської картки, на яку були перераховані кошти, повного номеру картки, що позбавляє можливості вважати доведеним факт переказу ТОВ «Мілоан» коштів в сумі 6 000 грн на картковий рахунок, який належить саме [PERSON] . В матеріалах справи відсутні докази верифікації банківської картки, на яку, начебто, здійснювалося перерахування коштів за договором, а також первинні бухгалтерські документи, які б підтверджували переказ коштів [PERSON] за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 9751127 від 04.02.2024. За таких умов, підстави для задоволення позовних вимог відсутні, у задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати залишаються за позивачем у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed