Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Від ТОВ "УМ ФАКТОРИНГ" через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1338210 від 29.02.2024 у розмірі 39 000 грн 00 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати: судовий збір у розмірі 3 028 грн 00 коп., витрати на професійну правничу допомогу. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.04.2024 між ТОВ "Селфі Кредит" та [PERSON] укладено договір споживчого кредиту № 1338210, в електронній формі відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". За умовами договору договору [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 4 000 грн 00 коп., шляхом їх зарахування на його банківську картку № [NUMBER] . Строк кредитування становить 350 днів, а процентна ставка за користування коштами - 2,5% від суми кредиту за кожний день протягом терміну дії договору. ТОВ "Селфі Кредит" на виконання умов договору споживчого кредиту виконало свої зобов`язання в повному обсязі, а саме надало відповідачу кошти шляхом їх зарахування на банківську картку вказану в договорі. В подальшому, 18.12.2024 між ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ "УМ ФАКТОРИНГ" укладено договір факторингу № 18/12/2024, за умовами якого ТОВ "УМ ФАКТОРИНГ" набуло право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями по договору споживчого кредиту № 1338210 від 29.02.2024. Відповідач належним чином свої зобов`язання за договором споживчого кредиту № 1338210 від 29.02.2024 не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 39 000 грн 00 коп., яка складається з: 4 000 грн 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 35 000 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками. Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення в суді цього позову. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 01.09.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 30.09.2025, а також витребувано від АТ "Універсал Банк" інформацію щодо банківського рахунку [PERSON] , щодо зарахування останній грошових коштів. 25.09.2025 до суду надійшла витребувана інформація. 29.09.2025 представник позивача Калачик В. В. надіслав додаткові пояснення, в яких просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме 3 028 грн 00 коп. на відшкодування судового збору, 6 000 грн 00 коп. на відшкодування витрат на правову допомогу (а. с. 56-63). 30.09.2025 судовий розгляд у зв`язку з першою неявкою відповідача відкладено до 17.11.2025. 17.11.2025 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися повторно. Представник позивача Калачик В. В. в телефонному режимі повідомив про неможливість прибуття в судове засідання та просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] не повідомила про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавала. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого представник позивача заперечень не висловлював і, що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18). У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого заочного рішення, не відкладаючи розгляду справи. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними договору № 1338210 про надання споживчого кредиту за продуктом "NewShort" від 29.02.2024, Графіку платежів (Додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту за продуктом "NewShort" № 1338210 від 29.02.2024), Інформаційного повідомлення від споживача фінансових послуг, Паспорту споживчого кредиту, інформації про рух коштів по картці [PERSON] від 23.09.2025 за період з 29.02.2024 по 03.03.2024 наданої АТ "Універсал Банк" 25.09.2025, підтверджується, що 29.02.2024 між ТОВ "Селфі Кредит" та [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого [PERSON] отримала 4 000 грн 00 коп. на картку АТ "Універсал Банк" № [NUMBER] , на строк 350 днів, зі стандартною процентною ставкою 2.5% в день. Загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом складають 35 000 грн 00 коп. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 39 000 грн 00 коп. Договір та його складові містять електронні підписи [PERSON] в якості позичальника. (а. с. 17-23, 29, 51-55, 72-73). Право вимоги ТОВ "УМ ФАКТОРИНГ" до [PERSON] щодо повернення заборгованості за договором позики № 1338210 від 29.02.2024 підтверджується: договором факторингу № 18/12/24 від 18.12.2024, укладеним між ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ "УМ ФАКТОРИНГ", Витягом із Акту приймання-передачі реєстру боржників від 18.12.2024 до договору факторингу № 18/12/24 від 18.12.2024, платіжною інструкцією № 201 від 19.12.2024 (а. с. 9-16). Згідно розрахунку заборгованості за договором № 1338210 від 29.02.2024, відповідач [PERSON] має заборгованість у розмірі 39 000 грн 00 коп., яка складається з наступного: 4 000 грн 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу (тіло кредиту); 35 000 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками (а. с. 24-28). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням 29.02.2024 між ТОВ "Селфі Кредит" та [PERSON] кредитного договору № 1338210, та подальшим укладанням 18.12.2024 між ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ "УМ ФАКТОРИНГ" договору факторингу № 18/12/24, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача, та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунку заборгованості за кредитним договором, який не спростовано відповідачем. Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок, або зобов`язання по сплаті нарахованої суми, відповідачем не надано. За таких обставин, позовна заява ТОВ "УМ ФАКТОРИНГ" про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором № 1338210 про надання споживчого кредиту за продуктом "NewShort" від 29.02.2024, в розмірі 39 000 грн 00 коп., яка складається з: 4 000 грн 00 коп. - заборгованість за кредитом; 35 000 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками, є обґрунтованою та підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії: договору № 141 про надання правової допомоги від 29.01.2025 укладеного між ТОВ "УМ ФАТОРИНГ" та адвокатським об`єднанням "Остащенко"; додаткової угоди № 1 до договору № 141 про надання правової допомоги від 29.01.2025; акту виконаних робіт від 16.03.2025; платіжну інструкцію № 348 від 17.03.2025 (а. с. 30-34). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп. (а. с. 37) та 6 000 грн 00 коп. на відшкодування витрат на правову допомогу.

Outcome: approved