Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

19.08.2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання до досягнення 23 років. В обґрунтуванні позову зазначає, що відповідач у даний час допомоги на дитину не надає. Ухвалою суду від 29.09.2025 відкрито провадження та справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву в якій просить розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву в якій просить розглядати без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, позовну заяву просив задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Частиною 1 статті 199 СК України передбачено, що у випадку коли повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.08.2007 батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до копії рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20.05.2021 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб (а.с. 9-10). Як вбачається з копії довідки від 13.01.2025 року [PERSON] є студентом 1 курсу 10 ПК групи, спеціальності 053 «Психологія» (а.с. 11). Згідно копії довідки від 03.03. 2025 року [PERSON] стипендію не отримує (а.с. 12). Відповідно до копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу аліменти [PERSON] не надходили. (а.с. 13). З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] [INFO] , яка досягла повноліття, продовжує навчання, є донькою відповідача у даній справі та потребує матеріальної допомоги, відповідає критеріям, наведеним у частині 1 статті 199 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп., від оплати якого позивача звільнено вказаним Законом.

Outcome: approved