Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

У червні 2025 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за Кредитним договором № 351745160 від 26.11.2021 року в розмірі 52164,54 грн., яка складається з наступного: сума заборгованості по тілу кредиту 15700,00грн.; сума заборгованості по несплаченим відсотків за користування кредитом 36464,54 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 26 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 351745160 відповідно до якого кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на момент подання позовної заяви, відповідач має заборгованість у розмірі 52164,54 грн. 28.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором 351745160 від 26.11.2021 року. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 351745160 від 26.11.2021 року. 05.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 351745160 від 26.11.2021 року. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 351745160 від 26.11.2021 року. 29.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивачем укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 351745160 від 26.11.2021 року. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 351745160 від 26.11.2021 року. Оскільки позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» було вимушено звернутися до суду з даним позовом для стягнення заборгованості в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не заявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належний чином, раніше надав заяву відповідно до якої підтримав позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У судовому засіданні було встановлено, що 26 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 351745160 відповідно до якого кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на момент подання позовної заяви, відповідач має заборгованість у розмірі 52164,54 грн, яка складається з наступного: сума заборгованості по тілу кредиту 15700,00грн.; сума заборгованості по несплаченим відсотків за користування кредитом 36464,54 грн. 28.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило на користь Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 351745160 від 26.11.2021 року. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 351745160 від 26.11.2021 року. 05.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 351745160 від 26.11.2021 року. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 351745160 від 26.11.2021 року. 29.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивачем укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 351745160 від 26.11.2021 року. Відповідно дост.1054 Цивільного кодексу України(надалі по тексту ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст.525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки , встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 351745160 від 26.11.2021 року в розмірі 52164,54 грн, яка складається з наступного: сума заборгованості по тілу кредиту 15700,00грн.; сума заборгованості по несплаченим відсотків за користування кредитом 36464,54 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокат Тараненко А.І., що підтверджується договором про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025 року. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. 05.06.2027 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» було підписано Акт прийому-передачі наданих послуг, який є невід`ємною частиною договором про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025 року, в якому, серед іншого, зазначено, що ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» отримало від Адвокатського бюро «Тараненко та партнери» послуги по справі щодо стягнення заборгованості з відповідача, вартість яких становить 7 000,00 грн., кількість витраченого часу становить 6 годин. Позивач дійсно отримав правову допомогу від адвоката Тараненко А.І., а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі. Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 7 000,00 грн., а також витрачений на надані послуги час (6 годин) є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат. Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. При цьому, вартість послуг з вивчення матеріалів справи та складання позовної заяви є очевидно завищеною та такою, що не відповідає складності виконаних адвокатом робіт. Враховуючи викладене, з урахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи,

Outcome: partial