Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 18.07.2025 ПрАТ «СК «АРКС» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь завдані збитки у розмірі 193091,75 грн., а також просить стягнути витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. В обгрунтування\~позову вказує,\~що 03.05.2024\~року між\~ПрАТ «Страхова\~компанія «АРКС»\~та ТОВ\~"ЕПІРОК\~УКРАЇНА"\~було укладено\~Договір добровільного\~страхування наземного\~транспорту №\~bm360а4к5.\~Предметом даного\~Договору були\~майнові інтереси\~Страхувальника,\~пов`язані з\~володінням,\~користуванням та\~розпорядженням транспортним\~засобом «Mitsubishi»,\~реєстраційний №\~« [NUMBER] ». У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 25.09.2024 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ВАЗ», д.р.н. « [NUMBER] » допустив зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi», державний номерний знак « [NUMBER] ». Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови суду відповідача було визнано винним у адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страхові акти. На підставі вище зазначеного страхових актів АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 193 091,75 грн. На виконання вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 р. цивільно-правова відповідальність на момент настання ДТП Відповідача не була застрахована, тому до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за нанесену шкоду внаслідок ДТП нанесеної потерпілому. Таким чином, в розумінні ст.ст. 993, 1187, 1194 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого Позивачем страхового відшкодування страхувальнику, тому позивач був вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання представник позивача Бутенко М.О. не з`явилася, надала заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно повернутого поштового повідомлення, а.с. 60-61, а також за допомогою оголошення про виклик відповідача, яке було опубліковано на сайті Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, а.с. 58, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не надходили, відзив на позов до суду не надавав. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 10-00 год. 09.09.2025, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, 12.11.2025 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, оскільки існує сукупність умов, передбачених нормами ч.1 ст. 280 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як встановлено\~судом та\~вбачається із\~матеріалів справи, [PERSON] визнано винним за постановою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.10.2024 по справі №215/6228/24 за ст. 124 та ч. 5 ст. 126 КУпАП. Згідно з подіями викладеними в постанові, 25.09.2024 о 08:48 год. в м. Кривому Розі, Тернівському районі, по вул. Гастелло, біля буд.№65, водій [PERSON] \~керував транспортним\~засобом ВАЗ\~2101,\~днз [NUMBER] , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, виконуючи поворот ліворуч з карйнього лівого положення не надав дорогу ТЗ, який рухався попереду нього і виконував розворот, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, в результаті чого здійснив зіткнення з ТЗ Mitsubishi C200, днз. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Крім того, водій [PERSON] керував транспортним засобом ВАЗ 2101, днз [NUMBER] , не маючи права керування таким ТЗ, а саме не отримував посвідчення водія певної категорії (а.с. 27). Станом на 25.09.2024 ТЗ засіб ВАЗ 2101, днз [NUMBER] не був застрахований, що підтверджується відповіддю МТСБУ (а.с. 45). В свою чергу, ТЗ Mitsubishi C200, днз. [NUMBER] належить ТОВ «ЕПІРОК УКРАЇНА», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 12), та згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № bm360ak5 від 03.05.2024 було застраховано в АТ «СК «АРКС» (а.с. 13-25). Як вбачається, ТОВ «ЕПІРОК УКРАЇНА» 27.09.2024 звернулося до ПрАТ «СК «АРКС»\~із заявою\~про подію,\~шо сталася\~та на\~виплату страхового\~відшкодування за\~договором добровільного\~страхування наземного\~транспортного засобу,\~за подією\~яка відбулась\~25.09.2024\~о 08:45\~год.\~за участю\~ТЗ Mitsubishi\~C200,\~днз.\~ [NUMBER] (а.с. 11). До матеріалів справи додано Акт огляду транспортного засобу по справі №1.003.24.0014032 від 26.09.2024, ремонтну калькуляцію, якими було зафіксовано пошкодження ТЗ Mitsubishi\~C200,\~днз.\~ [NUMBER] та вартість відновлення, а також страховий акт №ARX4266972 від 09.10.2024 яким визначено суму відшкодування в розмірі 173779,75 грн., страховий акт № ARX4280338 від 16.10.2024 яким визначено суму відшкодування в розмірі 17547 грн., страховий акт № ARX4283637 від 23.10.2024 яким визначено суму відшкодування в розмірі 1765 грн. (а.с. 28, 29-35, 36, 38, 40). З наданих до суду платіжних доручень №1090619 від 10.10.2024, №1092128 від 17.10.2024, №1093481 від 24.10.2024, вбачається, що ПрАТ «СК «АРКС» на підставі актів №ARX4266972, № ARX4280338, № ARX4283637 грошові кошти в загальному розмірі 193091,75 грн. (а.с. 42, 43, 44). Як вбачається, ПрАТ «СК «АРКС» зверталося до відповідача із письмовою претензією щодо добровільної компенсації ним завданої шкоди (а.с. 46). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що передбачено ч.1 ст. 2 ЦПК України. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. За вимогами ст.ст. 263, 264 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно положень ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що встановлено у ст.3 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, що передбачено ст. 5 Закону. Згідно ст. 6 зазначеного Закону, страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом ст.ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки, серед іншого, є діяльність пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», положення якого спрямовані на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників, що передбачено ст. 3 вказаного Закону. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 28, 31 вказаного Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це, серед іншого, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Випадки, коли страховик не відшкодовує шкоду, визначено ст. 32 Закону, а підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування визначені у ст. 37 Закону. Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, але в межах суми страхового відшкодування та щодо страхового випадку, що мав місце в межах дії відповідного договору страхування цивільно-правової відповідальності. Аналогічні висновки викладено у постанові ВП ВС від 4 липня 2018 року по справі № 755/18006/15-ц. Регресом є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до особи, з вини якого заподіяно шкоду. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим, виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Це виходить зі змісту\~ст.1191 ЦК України, згідно якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою. Під час регресу право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання такою особою обов`язку боржника та, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання. Підпунктом 38.1.1 "б" пункту 38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Відповідно до підпункту «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як вбачається з постанови Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.10.2024 по справі №215/6228/24 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, 25.09.2024 о 08:48 год. в м. Кривому Розі, Тернівському районі, по вул. Гастелло, біля буд.№65, водій [PERSON] \~керував транспортним\~засобом ВАЗ\~2101,\~днз [NUMBER] , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, виконуючи поворот ліворуч з карйнього лівого положення не надав дорогу ТЗ, який рухався попереду нього і виконував розворот, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, в результаті чого здійснив зіткнення з ТЗ Mitsubishi C200, днз. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Крім того, водій [PERSON] керував транспортним засобом ВАЗ 2101, днз [NUMBER] , не маючи права керування таким ТЗ, а саме не отримував посвідчення водія певної категорії (а.с. 27). Отже,\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~прямо встановлений\~порядок стягнення\~коштів,\~виплачених страховиком\~на відшкодування\~шкоди,\~заподіяної потерпілій\~у ДПТ\~особі,\~а саме:\~в порядку\~регресу,\~якщо така\~шкода спричинена\~власником транспортного\~засобу,\~який керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. У п. 11 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", зазначено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом\~статті 1191 ЦК\~особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов`язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. Регресну вимогу може бути пред`явлено протягом трьох років із дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). Як вбачається, ТОВ «ЕПІРОК УКРАЇНА» 27.09.2024 звернулося до ПрАТ «СК «АРКС»\~із заявою\~про подію\~та на\~виплату страхового\~відшкодування за\~договором добровільного\~страхування наземного\~транспортного засобу,\~за подією\~яка відбулась\~25.09.2024\~о 08:45\~год.\~за участю\~ТЗ Mitsubishi\~C200,\~днз.\~ [NUMBER] (а.с. 11). До матеріалів справи додано Акт огляду транспортного засобу по справі №1.003.24.0014032 від 26.09.2024, ремонтну калькуляцію, якими було зафіксовано пошкодження ТЗ Mitsubishi\~C200,\~днз.\~ [NUMBER] та вартість відновлення, а також страховий акт №ARX4266972 від 09.10.2024 яким визначено суму відшкодування в розмірі 173779,75 грн., страховий акт № ARX4280338 від 16.10.2024 яким визначено суму відшкодування в розмірі 17547 грн., страховий акт № ARX4283637 від 23.10.2024 яким визначено суму відшкодування в розмірі 1765 грн. (а.с. 28, 29-35, 36, 38, 40). З наданих до суду платіжних доручень №1090619 від 10.10.2024, №1092128 від 17.10.2024, №1093481 від 24.10.2024, вбачається, що ПрАТ «СК «АРКС» на підставі актів №ARX4266972, № ARX4280338, № ARX4283637 виплатило грошові кошти в загальному розмірі 193091,75 грн. (а.с. 42, 43, 44). Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , керував транспортним засобом ВАЗ 2101, днз [NUMBER] , який не було застраховано, крім того він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Аналізуючи викладені норми права та враховуючи, що діями відповідача було спричинено дорожньо-транспортну пригоду та було завдано ТЗ матеріальних збитків, відповідач спричинену шкоду в добровільному порядку не відшкодував, тому суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для стягнення з відповідача сплаченого страховиком на відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій у ДПТ особі, страхового відшкодування в розмірі 193091,75 грн. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,20 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі ст. ст. 11, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved