Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час сім`я\~ розпалася і вони з відповідачем проживають окремо. Підставою до розпаду сім`ї стало те, що між ними постійно виникали непорозуміння та суперечки із-за несумісності їхніх характерів. Вважає, що збереження сім`ї в даному випадку є неможливим, оскільки суперечить її інтересам. Примирення між ними не можливе, шлюбних відносин вони не підтримують, вони втратили повагу і почуття один до одного, в зв`язку з чим їх сім`я розпалася. Від спільного проживання з відповідачем неповнолітніх дітей не має.\~ Крім того, вона просить відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження, з повідомленням учасників справи. Відзиву на позов відповідачем до суду не надано. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримує. Відповідач щодо задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.10.2023 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб 10.10.2023 (актовий запис №159). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя\~ подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України законодавець закріпив, що шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися. Вони\~ припинили спільне проживання та проживають окремо. Сторони не бажають примирення, що вбачається з їх письмових заяв. Тобто, фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим. За таких обставин, аналізуючи досліджені докази, правові норми, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині розірвання шлюбу.\~ Правовою нормою, що міститься\~ в ч.8 ст. 294 ЦПК України передбачено зазначення про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, у рішенні про розірвання шлюбу, яке виноситься в порядку розгляду справ окремого провадження. Відповідно ж до ч.3 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою подружжя, яке має дітей, тобто спільною заявою чоловіка та дружини. Оскільки, позивач звернулася до суду в порядку позовного провадження відсутні підстави для задоволення позову в частині зміни прізвища позивача на дошлюбне. Поряд з тим, суд відмічає, що згідно п.6 ст. 15 Закону України „ Про державну реєстрацію актів цивільного стану, той\~ з\~ подружжя,\~ який\~ бажає\~ відновити\~ своє\~\~ дошлюбне прізвище,\~ повинен\~ заявити\~ про\~ це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під\~ час\~ державної\~ реєстрації\~ розірвання шлюбу. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. в дохід держави.

Outcome: partial