Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

Акціонерного товариства «Акцент Банк» звернулось до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.07.2021 року між Акціонерне товариство «Акцент Банк» та Відповідач уклали Кредитний договір № А412СТ155101153965 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за умовами якого договірні сторони погодили всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Зокрема, відповідно Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитноого договору, в розмірі Кредитного ліміту у розмірі 41048,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, зі строком повернення до 16.11.2024 року терміном на 40 місяців. Згідно до п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує відсотки у розмірі 75 річних . Станом на 28.05.2025 року заборгованість Відповідача за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 44198 грн., яка складається з : загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 36100,85 грн, загальний залишок заборгованості за відсотками складає 8097,15 грн. та відшкодування відповідачем судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою від 20 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заперечуючи проти\~позовних вимог,\~представником відповідача\~Заборським О.\~В.\~у відзиві\~на позовну\~заяву заперечує\~в повному\~обсязі.\~Вказує,\~що документи,\~а саме:\~Анкета-заява\~про приєднання\~до Умов\~та Правил\~надання банківських\~послуг у\~А-Банку,\~банківська виписка\~по рахунку,\~копія довідки\~за лімітами,\~витяг із\~Умов та\~Правил надання\~банківських послуг\~у А-Банку,\~Тарифи про\~надання банківських\~послуг не\~є належними\~доказами на\~підтвердження факту\~вчинення правочину,\~умов вчинення\~такого правочину\~(розмір\~кредиту,\~що надавався\~відповідачу,\~розмір відсотків,\~штрафні санкції\~тощо),\~факту наявності\~заборгованості,\~факту наявності\~простроченої заборгованості.\~Так,\~Анкета-заява\~про приєднання\~до Умов\~та Правил\~надання банківських\~послуг у\~А-Банку\~(на\~російській мові),\~що датована,\~як доказ\~одночасно з\~поданням позовної\~заяви датована\~15.08.2016\~року.\~Банківська виписка\~не є\~належним доказом,\~що підтверджує\~наявність заборгованості\~за кредитним\~договором. Позивач,\~обґрунтовуючи право\~вимоги про\~стягнення заборгованості\~по відсоткам\~за користування\~кредитними коштами,\~в тому\~числі їх\~розмір і\~порядок нарахування,\~посилається на\~Умови та\~Правил надання\~банківських послуг\~в АТ\~«Акцент-Банк»\~та Тарифи,\~що додані\~до позовної\~заяви. З\~урахуванням викладеного,\~а також\~того,\~що в\~анкеті-заяві\~розмір відсотків\~не встановлено,\~а докази\~погодження позичальника\~з умовами\~та правилами\~банку в\~наданій редакції\~відсутні.\~ Натомість банком не надано жодних доказів про отримання грошових коштів, відповідно до оформлення первинних документів підтвердженням банківських операцій. Позивачем згідно позову зазначено на 40 місяців, однак в паспорті який надав вказано 36 місяців, даний паспорт споживчого кредиту не є частиною кредитного договору, а виступає способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. При цьому, позивачем не надано жодного підтвердження, що саме ці Умови кредитування розумів відповідач, був ознайомлений і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, та зокрема, саме в зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах та порядках нарахування. За таких\~обставин,\~відсутні підстави\~вважати,\~що сторони\~обумовили у\~письмовому вигляді\~ціну договору,\~яка встановлена\~у формі\~сплати відсотків\~за користування\~кредитними коштами\~є правильним. Згідно з наданим банком виписки відповідач сплатила на користь банку 59655,04 грн., сума яка є значно більшою ніж, яку банк просить стягнути з відповідача. Разом з тим позивачем вказані документи не підписані, а в матеріалах справи не містить підтвердження, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач. Позивачем не додано належного доказу в обґрунтування позовних вимог, що в свою чергу свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. За обставин неявки у судове засідання учасників справи, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за їх відсутністю, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 17.07.2021 року між Акціонерне товариство «Акцент Банк» та Відповідач уклали Кредитний договір № А412СТ155101153965 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за умовами якого договірні сторони погодили всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Зокрема, відповідно Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитноого договору, в розмірі Кредитного ліміту у розмірі 41048,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, зі строком повернення до 16.11.2024 року терміном на 40 місяців. Згідно до п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує відсотки у розмірі 75 річних . Станом на 28.05.2025 року заборгованість Відповідача за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 44198 грн., яка складається з : загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 36100,85 грн, загальний залишок заборгованості за відсотками складає 8097,15 грн. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно з вимогами ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з вимогами ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст.76,77,78,79 ЦПК України). Згідно з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу за кредитним договором б/н від 17.07.2021 року. Таким чином, представником позивача не підтверджено наявності між банком та відповідачем договірних відносин за кредитним договором б/н від 17.07.2021 року. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема, щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, суму боргу, подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторін. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. Відповідно до вимог ст.ст.12,13 ЦПК Українипозивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.ст. 78-80 ЦПК України, зазначені ним обставини. Відповідно до п. 6постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 зазначено, що у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Також в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011, заява № 21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015року, заява № 29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013, заява № 12167/04). Приймаючи до уваги, що позивачем не доведено належними доказами, що відповідач [PERSON] дійсно отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку згідно Анкети-заяви від 15.08.2016 року, яка в матеріалах справи відсутня, зазначені позивачем обставини суперечать наданим банком доказам, в тому числі Анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг від 17.07.2021 року. Таким чином, оскільки доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, тому суд приходить до висновку, що правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача кредитної заборгованості у розмірі 44198,00 грн. відсутні, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності у справі суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 256 ЦК України,позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 по справі № 910/18560/16 (12-143гс18) зазначено, що позовна давність може застосовуватися виключно, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими та доведеними: застосування положень про позовну давність та відмова в позові з цієї підстави здійснюється в разі, коли суд попередньо встановив наявність порушеного права, на захист якого подано позов, та обґрунтованість і доведеність позовних вимог. Беручи до уваги те, що під час розгляду справи судом встановлена відсутність підстав для задоволення позову АТ «А Банк», тому позовна давність у даній справі застосуванню не підлягає, а відмовити у позові слід у зв`язку із його необґрунтованістю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed