Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Позивач ТОВ\~«Споживчий центр»\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~відповідача про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначив,\~що 15.09.2024\~між ТОВ\~«Споживчий центр»\~та [PERSON] був укладений кредитний договір (оферти) №10.09.2024-100000702 в електронному вигляді, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 12000 грн строком на 140 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом 1% за один день користування кредитом. Відповідач умов кредитного договору не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 23054,48 грн, яку позивач просив стягнути із [PERSON] та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що свої вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8ст. 128 ЦПК Українивважається таким, що повідомлений належним чином. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що 15.09.2024 [PERSON] прийняв від ТОВ «Споживчий центр» пропозиції (акцепт) на укладення кредитного договору №10.09.2024-100000702(кредитної лінії) на суму кредиту 12000 грн, на строк 140 днів з дати його надання, датою повернення (виплати) кредиту визначено 01.02.2025 , період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту. Процентна ставка фіксована незмінні у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту дорівнює 1800 грн. (а.с. 13-19). Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору А281 (а.с. 21). Згідно з довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» 15.09.2024 клієнту було перераховано 12000 грн на картку [NUMBER] , з призначенням платежу: видача за договором кредиту №10.09.2024-100000702. Згідно з довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач за кредитним договором №10.09.2024-100000702має заборгованість, яка становить 23054,48 грн, з яких: основний борг 10\~051,34 грн, заборгованість по процентам 8443,14 грн, неустойка - 4560 грн. (а.с.24). Відповідно до ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Вбачається, що пунктом 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, встановлено позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг`електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг`юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульованоЗаконом України «Про електронну комерцію`таЗаконом України «Про електронний цифровий підпис». Відповідно до ч. 2ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію`електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію`електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію`відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію`встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію`визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12ст.11 Закону України «Про електронну комерцію`є електронним договором, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №561/77/19. Таким чином, позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит, позичальник свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка складає 23054,48 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 23054,48 грн. Судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати,пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 37 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що включає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13.03.2025 по справі №275/150/22. Від так, витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, згідност. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved