Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на його утримання на період навчання, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що відповідач є його батьком, відповідно до рішення Сумського районного суду Сумської області від 03.02.2011 року з відповідача стягувались аліменти на користь його матері [PERSON] на його утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку/доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 січня 2011 року і до досягнення повноліття. [INFO] він досягнув повноліття у зв`язку з чим стягнення аліментів припинилося. 01.09.2025 року він вступив на 1 курс Національно-наукового інституту права Сумського державного університету за денною формою здобуття освіти за спеціальністю «081. Право», термін навчання має закінчитись 30.06.20247 року. У зв`язку з тим, що він є студентом денної форми навчання у нього відсутня можливість матеріально себе забезпечувати відповідач в добровільному порядку не сплачує коштів на його утримання на період навчання у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду з даним позовом в якому просить стягувати з відповідача на його користь на період навчання з 01.09.2025 року до припинення навчання 30.06.2027 року. 04 вересня 2025 року винесено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження у справі, та призначення судового засідання для розгляду справи по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, суд вважає за можливе здійснювати розгляд у судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України. Перевіривши та дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 03 лютого 2011 року по справі № 2-152/11р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] (відповідач), було розірвано. Від даного шлюбу [PERSON] та Відповідач мають сина - [PERSON] (позивач), [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області від 16 грудня 2005 року. Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 03 лютого 2011 року по справі № 2-152/11 р. з Відповідача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення останнім повноліття. В задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , у разі продовження ним навчання, до досягнення ним 23 років було відмовлено, оскільки на час прийняття рішення у справі № 2-152/11 р. права [PERSON] не були порушені, тобто позов в цій частині був поданий передчасно. 09 грудня 2023 року позивач досягнув повноліття, у зв`язку з чим стягнення аліментів відповідно до рішення Сумського районного суду Сумської області від 03 лютого 2011 року по справі № 2-152/11 р., припинилося. З 01 вересня 2023 року позивач вступив на І курс Навчально-наукового інституту права Сумського державного університету за денною формою здобуття освіти за спеціальністю «081. Право». Термін навчання має закінчитись 30 червня 2027 року, що підтверджується довідкою про навчання № 134 від 29 серпня 2025 року. У зв`язку з тим, що Позивач є студентом денної форми навчання, у нього відсутня можливість матеріально себе забезпечувати, тому він вимушений звернутися до суду із позовною заявою про стягнення аліментів з Відповідача, з яким не вдалося досягти домовленостей щодо утримання Позивача після досягнення ним повноліття. З огляду на те, що позивач навчається за денною формою, він позбавлений можливості працювати та утримувати себе самостійно, а відповідно він потребує матеріальної допомоги. З відповідачем не вдалось в позасудовому порядку врегулювати спір, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на його утримання, на період навчання. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Так як батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, а\~ вона цього потребує по причині продовження навчання, суд вважає, що відповідач спроможний надавати таку допомогу, тому суд з врахування обставин зазначених в\~ ст. 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 3\~935 грн. 00 коп., на користь позивача на період навчання. Згідно ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вирішуючи питання про термін, на який покладається на відповідача обов`язок по сплаті аліментів, суд встановлює, що згідно вимог ст. 199 СК України аліменти слід стягнути з моменту звернення до суду, тобто з 02 вересня 2025 року до закінчення\~навчання, але не більше ніж до 23 річного віку дитини. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч.1 ст.\~430\~ЦПК\~України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону\~України\~«Про\~судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141\~ЦПК\~України 1 211 гривень 20 копійок судового збору в дохід держави.

Outcome: approved