Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою в який просив встановити юридичний факт - факт його постійного проживання із батьком [PERSON] , який загинув [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] під час виконання воєнного обов`язку загинув батько заявника - [PERSON] , який на день загибелі був зареєстрований в [ADDRESS] , проте за вказаною адресою не проживав. До дня призову на військову службу та загибелі [PERSON] проживав із сином в частково належній йому квартирі [ADDRESS] . За вказаною адресою він вів із заявником спільне господарство, фінансово допомагав йому, сплачував комунальні послуги та купував продукти харчування. Під час військової служби [PERSON] , заявник підтримував батька морально, спілкувався з ним, пересилав йому необхідні речі та продукти харчування за місцем його служби, а [PERSON] перераховував своїй сестрі [PERSON] кошти, для подальшого передання заявнику, допомагав йому фінансово. Заявник, будучи єдиним спадкоємцем [PERSON] , спадщину прийняв та отримав свідоцтва про право на спадщину на майно померлого. Окрім того, звернувся до Міністерства оборони України щодо невиплати належного грошового забезпечення загиблого батька. Проте, листом від 01 серпня 2024 року йому було відмовлено та запропоновано надати інформацію про факт спільного проживання з батьком. У 2023 році заявник звертався до [INFO] щодо виплати одноразової грошової допомоги, проте його заяву направлено командиру військової частини [NUMBER] для розгляду, однак відповіді не надійшло. За таких обставин він звернувся до начальника [INFO] із аналогічною заявою, проте відповіді також не надано. Встановити факт спільного проживання в позасудовому порядку не можливо, тому заявник змушений звернутися до суду з метою встановлення факту спільного проживання з батьком для встановлення права на оформлення та отримання належного грошового забезпечення після смерті загиблого батька (заробітної плати, відпускні виплати), які йому нараховані та які не були виплачені, та з метою оформлення та отримання виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю [PERSON] . Ухвалою суду від 03 червня 2025 року заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 17 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Представниця заявника в судовому засіданні заяву підтримала. Представник заінтересованої особи - Оперативне командування « [INFO] » Збройних Сил України надіслав до суду письмові пояснення у яких просив суд залишити заяву без розгляду. Заінтересована особа - [INFO] свого представника у судове засідання не надіслав будучи належним чином повідомленим про таке. Суд, заслухавши представницю заявника, свідків, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини. Заявник є сином [PERSON] (а.с.9). [PERSON] загинув [INFO] (а.с.10). На день загибелі [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.11). [PERSON] був власником 1/4 частки квартири [ADDRESS] (а.с.18). Для отримання грошового забезпечення загиблого [PERSON] , заявнику запропоновано надати інформацію про факт спільного проживання із батьком (а.с.13). Листом від 09 грудня 2024 року військова частина [NUMBER] повідомила заявника про розгляд його звернення від 01 серпня 2024 року (а.с.12). [INFO] 18 липня 2023 року направив до військової частини [NUMBER] комплект документів щодо загиблого військовослужбовця [PERSON] (а.с.14). 29 червня 2023 року заявник із комплектом документів звернувся до військової частини [NUMBER] щодо виплати грошового забезпечення [PERSON] (а.с.15). 26 червня 2025 року заявник звернувся до [INFO] щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю [PERSON] (а.с.16, 17). Заявник отримав у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті [PERSON] (а.с.18-28). Із матеріалів спадкової справи 48/2023 видно, що заявник звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] та отримав свідоцтва на майно померлого (а.с.71-154). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 11 вересня 2002 року та остання присвоїла прізвище - [PERSON] . [PERSON] [INFO] змінила прізвище та ім`я на [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про зміну прізвища. Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною третьою статті 1268 ЦК визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи, згідно з частиною першою статті 29 ЦК України, є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Відповідно до частини десятої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п.3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Мінюстом від 22 лютого 2012 року № 296/5 (в редакції, яка діє з 08 грудня 2017 року) у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. За змістом ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У пункті 1 розділу ХХХ «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.08.2018 № 260 закріплено, що у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства-незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили доводи заявника щодо проживання із [PERSON] без реєстрації місця проживання у квартирі [ADDRESS] , по день загибелі останнього - [INFO] . Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання померлого [PERSON] за місцем проживання заявника не може бути доказом того, що він не проживав із ним, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що заявник не проживав зі [PERSON] на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом. З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про встановлення факту спільного постійного проживання заявника із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання грошового забезпечення[PERSON] не отриманого ним до дня загибелі. Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved