Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

Позивачем Моторно (транспортним) страховим бюро України (даті МТСБУ), в особі представника Проц А.В., за допомогою підсистеми «Електронний суд» на електронну адресу суду надіслано позовну заяву до [PERSON] про стягнення завданої шкоди в порядку регресу в розмірі 26527,05 грн., а також стягнення понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, 14.06.2020 року в смт. Кушугум відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «AUDI A6», р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] - відповідача у справі та транспортного засобу «ЗАЗ 110218» р/н [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «ЗАЗ 110218» отримав тілесні ушкодження. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2023 року позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] відшкодування витрат, понесених із лікуванням в сумі 13 470,00 грн. Постановою Запорізького апеляційного суду від 20.02.2024 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2023 року по справі змінено в частині позовних вимог про стягнення відшкодування понесених витрат на лікування, стягнувши з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] 25 405,43 грн. та стягнуто на користь держави з МТСБУ сплачений судовий збір в розмірі 1 121,62 грн. Тобто загалом було стягнуто 26 527,05 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу всю завдану шкоду. Представник позивача в судове засідання не прибув, про місце, день та час судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку (а.с.102,106). В п. 3 прохальної частини позовної заяви зазначено про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.2). Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув за невідомими суду причинами, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином за останнім\~відомим місцем\~реєстрації шляхом\~надіслання судових\~повісток засобами\~поштового зв`язку\~(а.с.103,107).\~Повідомлень щодо\~поважності причин\~його відсутності,\~заяви про\~слухання справи\~за його\~відсутністю та\~відзиву на\~позов до\~суду не\~надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд,\~враховуючи згоду\~позивача і\~наявність достатніх\~даних для\~вирішення спору,\~вважає можливим\~відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 280 ЦПК України\~провести заочний\~розгляд справи\~у відсутність\~відповідача,\~на підставі\~ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за таких підстав. Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Суд встановив, що 14.06.2020 року в смт. Кушугум відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «AUDI A6», р/н [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного засобу «ЗАЗ 110218» р/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , про що за даним фактом були внесені відомості до ЄРДР по кримінальному провадженню № 12020080230000670 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, що підтверджується відповідним витягом з ЄРДР (а.с.43-зворот). Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «ЗАЗ 110218» [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2023 року позов [PERSON] задоволено частково та стягнуто з МТСБУ на користь [PERSON] відшкодування витрат, понесених із лікуванням в сумі 13 470,00 грн., в решті позову відмовлено та стягнуто з МТСБУ на користь держави судовий збір в сумі 348,92 грн. (а.с.14-17). 07.12.2023 Комунарським районним судом м. Запоріжжя ухвалено додаткове рішення про стягнення з [PERSON] на користь МТСБУ витрат на правничу допомогу в сумі 650,00 грн. Постановою Запорізького апеляційного суду від 20.02.2024 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2023 року по справі змінено в частині позовних вимог про стягнення відшкодування понесених витрат на лікування, стягнувши з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] 25 405,43 грн. та стягнуто на користь держави з МТСБУ сплачений судовий збір в розмірі 1 121,62 грн. Тобто загалом було стягнуто 26 527,05 грн. (а.с.20-26). Постановою Запорізького апеляційного суду від 20.02.2024 року апеляційну скаргу [PERSON] в особі представника [PERSON] задоволено частково. Додаткове рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2023 змінено, викладено мотивувальну частину в редакції цієї постанови (а.с.27-30). МТСБУ на користь [PERSON] було відшкодовано присуджене рішенням суду страхове відшкодування в сумі 25 405,43 грн., що в свою чергу підтверджується платіжною інструкцією №847137 від 23.02.2024 р. (а.с.10). Також за платіжною інструкцією № 847136 від 23.02.2024 р. МТСБУ на користь держави сплачено судовий збір в розмірі 1121,62 грн. (а.с.12). Тобто МТБСУ понесені витрати в загальному розмірі 26 527,05 грн. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Оскільки,\~цивільно-правова\~відповідальність відповідача\~ [PERSON] \~не була\~застрахована,\~то відповідач,\~як особа,\~що винна\~у настанні\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~зобов`язана відшкодувати\~в порядку\~регресу позивачу\~всю завдану\~шкоду.\~ Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 2 ст. 1188 ЦК України якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Однак відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники наземних транспортних засобів зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч. 1\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 1195 ЦК України передбачено\~Відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, сукупність наданих сторонами доказів у їх взаємозв`язку, достатності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним, що в результаті ДТП, що сталося з вини відповідача [PERSON] пасажиру транспортного засобу ЗАЗ 110218 номерний знак [NUMBER] - [PERSON] була завдана шкода здоров`ю, у зв`язку з чим ним понесені витрати на лікування, які за рішенням суду були стягнуті з МТСБУ у зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП не була застрахована. Сплативши страхове відшкодування матеріальної шкоди потерпілій особі в сумі 25 405,43 грн., МТСБУ відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» набуло право зворотної (регресної) вимоги до відповідача. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача - МТСБУ сплачену ним потерпілій особі суму страхового відшкодування пов`язану з відшкодуванням витрат, понесених на лікування, спричинених в результаті ДТП, в розмірі 25 405,43 грн., а також судовий збір в розмірі 1121,62,00 грн., всього 26 527,05 грн., задовольнивши позов в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. (а.с.5).

Outcome: approved