Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

До Воловецького районного суду Закарпатської області звернувся представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] із вищезазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та [PERSON] одружилися 18 вересня 2025 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . До моменту реєстрації шлюбу сторони перебували у цивільному шлюбі з 1997 року, проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. Від цих відносин в сторін народилося п`ятеро дітей. Зокрема, позивач [PERSON] , [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] - загинув захищаючи Батьківщину від російських окупантів в селі Новоівановка Суджанського району Курської області російської федерації. Позивач [PERSON] є також батьком інших чотирьох дітей, які народилися у них з дружиною [PERSON] в той час, коли вони проживали як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька відносно дитини [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , у свідоцтві про народження записані за вказівкою матері згідно з частиною другою статті 55 Кодексу про шлюб та сім`ю України діючого на той час, оскільки [PERSON] та [PERSON] на час їх народження у шлюбі не перебували. Рішення про одруження сторони прийняли після смерті сина, зрозумівши важливість та необхідність такого рішення. Подружжя також звернулося до Свалявського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції з заявою про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження сина [PERSON] і видачі свідоцтва про народження з записом про батька [PERSON] . Однак їм було відмовлено, оскільки при реєстрації народження дітей [PERSON] і так є батьком дітей, а прізвище [PERSON] заявником обрано недавно у зв`язку з одруженням. Відтак ця обставина викликає сумнів відносно того, що [PERSON] є біологічним батьком сина - [PERSON] . Поряд з цим, позивач з відповідачкою разом проживав за однією адресою з 1997 року та виховував спільних п`ятьох дітей. Сумнівів стосовного свого батьківства щодо кожного з своїх дітей позивач не має з 1997 року, що і стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , народженої матір`ю - [PERSON] , [INFO] . У підготовче судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з`явилися, однак від представника позивача надійшла до суду письмова заява, в якій зазначив, що позовні вимоги вони підтримують в повному обсязі та просять задоволити їх з підстав, які наведені у позові. Відповідачка [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, однак надала до суду письмову заяву в якій просила слухати справу у її відсутності. Позовні вимоги визнає та стверджує, що позивач є рідним батьком її сина [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи: Свалявського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції в особі начальника Тимків Н.І. у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без участі їх представника, просить вирішити справу на розсуд суду. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. У відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і захищає права, свободи та інтереси осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно приписів ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 51 Конституції України, частинами другою-третьою статті 5 СК України, передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружилися 18 вересня 2025 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Крім того, до моменту реєстрації шлюбу сторони перебували у цивільному шлюбі з 1997 року, проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. Від цих відносин в сторін народилося п`ятеро дітей. Позивач [PERSON] , [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] - загинув захищаючи Батьківщину від російських окупантів в селі Новоівановка Суджанського району Курської області російської федерації. [PERSON] є також батьком інших чотирьох дітей, які народилися у них з дружиною [PERSON] в той час, коли вони проживали як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зокрема, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.08.1999, встановлено, що [PERSON] (син позивача) народився [INFO] в с. Жукин Вишгородського району Київської області, про що 25.08.1999 Жукинською сільською радою Вишгородського району Київської області було зроблено відповідний актовий запис № 9. Батьками [PERSON] у свідоцтві про народження записані: у графі батько « [PERSON] », у графі мати « [PERSON] ». Відомості про батька відносно дитини [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження записані за вказівкою матері згідно з частиною другою статті 55 Кодексу про шлюб та сім`ю України діючого на той час, оскільки [PERSON] та [PERSON] на час його народження у шлюбі не перебували. Також встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в селі Новоівановка Суджанського району Курської області російської федерації, про що складено відповідний актовий запис № 328 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 13.12.2024. Із сповіщення сім`ї за № 65 від 02.12.2024 слідує, що [PERSON] (син позивача) [INFO] , загинув [INFO] в селі Новоівановка Суджанського району Курської області російської федерації, під час виконання бойових завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини. Матеріалами справи з`ясовано, що згідно з довідкою № 161, виданою старостою Абранського старостинського округу Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 09.09.2025, [PERSON] , [INFO] , мешканець [ADDRESS] дійсно є батьком загиблого воїна [PERSON] , [INFO] , а також те, що він разом з [PERSON] , [INFO] проживають в цивільному шлюбі однією сім`єю та ведуть спільне господарство з 1997 року по теперішній час. Окрім того, наведені обставини, зокрема, що позивач [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] стверджується показами свідків, а саме показами дітей сторін по справі - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які з часу свого народження проживали разом з батьками за однією адресою та які надали суду, у підтвердження цього факту, відповідні заяви від 10.11.2025. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України,за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (надалі Постанова) спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови). Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18, предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи; тлумачення норм ст.130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства; підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст. 128 СК України); доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved