Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Позиції учасників справи. Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 40 826,28 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що 25.10.2022 близько 09-00 год. по вул. Закревського у м. Києві, відповідач керуючи транспортним засобом «BMW 3281» д/н [NUMBER] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння , скоїла наїзд на пішохода [PERSON] , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до КНП «КМКЛ ШМД». На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач вказує, що за фактом ДТП було відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, відомості про які було внесено 26.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022100030002874. Відповідача було звільнено від відповідальності, а кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відсутністю в її діях порушень ПДР, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. Однак, у зазначеній постанові виснувало: «в діях [PERSON] вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУПАП, щодо керування транспортним засобом, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції». Водночас, 25.08.2023 потерпілий на виконання вимог ст.33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до позивача МТСБУ із відповідною заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди, за результатом розгляду якої позивачем було відкрито регресну справу №95437.Також потерпілим надано документи, що підтверджують здійснені ним витрати на лікування. Позивачем на виконання вимог ст.41 Закону на підставі довідки від 30.10.2023 та Наказу №4.1/18744 від 30.10.2023 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, прийняв рішення про відшкодування шкоди потерпілому в загальному розмірі 40 826,28 грн. У зв`язку з невідшкодуванням збитків відповідачем в добровільному порядку, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Процесуальні дії та рішення суду. 27 червня 2025 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 09 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Представник позивача МТСБУ в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, при цьому до суду подано клопотання про проведення судового засідання за відсутності позивача, вимоги позову підтримують та не заперечують щодо ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, а також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України». Оскільки відповідач не з`явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлявся належним чином, не подав до суду відзив, а також те, що позивач не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного висновку. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 25.10.2022 близько 09-00 год. по вул. Закревського у м. Києві, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «BMW 3281» д/н [NUMBER] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння , скоїла наїзд на пішохода [PERSON] , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження. 26.10.2022 слідчим відділенням розслідувань злочинів у сфері транспорту СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022100030002874,за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України. Постановою Головного управління Національної поліції у м. Києві Деснянське УП ГУНП у м.Києві від 30.12.2022, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022100030002874 по факту дорохньо-транспортної пригоди закрито у зв`язку з відсутністю в діяннях [PERSON] , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України. При цьому, в зазначеній постанові вказано: «в діях [PERSON] вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУПАП, щодо керування транспортним засобом, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції». Завдана [PERSON] шкода потерпілому в добровільному порядку відшкодована не була. 25.08.2023 [PERSON] на виконання вимог ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до позивача МТСБУ із заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди. На підтвердження отриманих потерпілим [PERSON] тілесних ушкоджень, заданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 25.10.2022, позивачем надано копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого №14409 травматологічного відділення № 1, результати рентгенологічного дослідження, а також товарні чеки. У відповідності до Наказу МТСБУ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих від 30.10.2023 та Довідки № 1 від 30.10.2023 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, позивачем прийнято рішення про відшкодування шкоди потерпілому [PERSON] в загальному розмірі 40 826,28 грн. Позивачем 31.10.2023 здійснено перерахування представнику [PERSON] суми страхового відшкодування у розмірі 40 826,28 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №977281 від 31.10.2023 року. Позиція суду та оцінки аргументів сторін. Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно із статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пункту 21.1 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Згідно з пунктом 39.2.1 статті 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Пунктом 39.2.1 статті 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що основними завданнями МТСБУ є, зокрема, здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодовувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Позивачем МТСБУ виконано покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою відповідальність. За змістом підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як винної особи за завдані збитки, у розмірі виплаченого відшкодування, а саме у розмірі 40 826,28 грн. Згідно зі ст. 22 ЦК України позивач відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Суд повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності дійшов висновку, що позовні вимоги МТСБУ обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, а відтак з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним витрати в порядку регресу у розмірі 40 826,28 грн. Щодо розподілу судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved