Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Адвокат Парійчук\~Ю.Д.\~09.04.2025 в інтересах позивача [PERSON] (надалі [PERSON] ) звернулась в суд із позовом до [PERSON] (надалі [PERSON] ), у якому просить визнати відповідача батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування\~заявлених вимог\~позивач вказує\~на те,\~що із\~2013\~року по\~2019\~рік [PERSON] \~та [PERSON] \~проживали однією\~сім`єю без\~шлюбу.\~За час\~їх спільного\~проживання у\~них народилося\~двоє дітей:\~сини -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] \~ [INFO] .У свідоцтві про народження старшого сина, зазначено, що його батьком є [PERSON] . Однак, при реєстрації актового запису про народження молодшого сина [PERSON] , відомості про батька внесено зі слів матері, на підставі ч.1 ст.135 СК України. Позивач зазначила, що сторони уже не проживають разом із 2019 року, неповнолітні діти проживають разом із матір`ю. [PERSON] ставиться до [PERSON] , як до свого сина та визнає його таким, однак відмовляється добровільно подати до органу РАГСу заяву про реєстрацію його, як батька в актовому записі про народження дитини. На підставі наведеного, позивач звернулась із позовом для встановлення факту батьківства. Представник відповідача [PERSON] адвокат Дрозда В.П. через систему «Електронний Суд» 27.05.2025 подав суду відзив на позовну заяву у якому зазначив, що сторона відповідача не визначилась щодо позову та заявить свою позицію після результатів судової молекулярно-генетичної експертизи. 14 квітня 2025 року у даній справі відкрито провадження, якою ухвалено справу розглядати за правилами загального провадження із проведенням у ній підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 26.05.2025 у даній справі за клопотанням сторони позивача призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. 02 жовтня 2025 року у даній справі протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] адвокат Парійчук Ю.Д. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити, з підстав наведених у позові, стягнувши також судові витрати із відповідача. Представник відповідача [PERSON] адвокат Дрозда В.П. в судовому засіданні позов не визнав, просить врахувати, що позивач не зверталась із даним позовом раніше, [PERSON] дізнався, що відомості про нього, як про батька дитини [PERSON] внесено у актовий запис зі слів матері, тобто в порядку ст.135 СК України дізнався випадково. Також зазначив, що сторона відповідача не погоджується із сумою судових витрат, зазначених стороною позивача, оскільки вважає їх неспівмірними, а також просить врахувати час участі представника позивача у судових засіданнях. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини. [PERSON] та [PERSON] із 2013 року проживали однією сім`єю без шлюбу. За час їх спільного проживання у них народився син - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане 05.06.2014 р. Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області). Як вбачається Витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, при реєстрації актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. \~ \~ \~ \~22.02.2021 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Савчук А.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження із примусового виконання судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.12.2020 р., у справі №607/20841/20, про стягнення із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання 1/3 (однієї третини) усіх видів його заробітку доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 128 Сімейного кодексу України (далі - СК України), за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до положень ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: partial