Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

До Богунського районного суду міста Житомира через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційної систему «Електронний суд» 08 вересня 2025 року надійшла вказана позовна заява, в якій представник позивача - адвокат Мелешко М.А. просить розірвати шлюб, що зареєстрований 05 жовтня 2018 року Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 32, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Обґрунтовуючи заявлені вимоги представник позивача вказує, що протягом останніх декількох років стосунки між позивачем та відповідачем погіршилися внаслідок протилежних поглядів на сімейне життя, ведення домашнього господарства та виховання дітей, в них відсутнє взаєморозуміння і взаємоповага, що призвело до повного відчуження один від одного та втрати почуття любові. Шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки. Вважає, що між позивачем та відповідачем спільне життя із збереженням шлюбу неможливе, і є таким, що суперечить інтересам позивача, а надання строку на примирення, не виправить стан відносин між позивачем та відповідачем. Спори щодо місця проживання дітей відсутні. Ухвалою суду від 15 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а. с. 26). Судом було вжито всіх заходів для повідомлення [PERSON] про розгляд цієї справи, шляхом неодноразового направлення за зареєстрованим місцем його проживання копій ухвали про відкриття провадження у справі, проте рекомендовані відправлення повернулися на адресу суду не врученими за закінченням терміну їх зберігання. Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву і доказів, на підтвердження своїх заперечень. Заяви по суті справи до суду також не надходили. На підставі викладеного та відповідно до ч. 5 ст. 279\~ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного. Судом встановлено, що 05 жовтня 2018 року Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб про що складено актовий запис № 32. (а. с. 10) Від шлюбу сторони мають дітей\~ [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується змістом копій свідоцтв про народження (а.с. 6,7). Спір щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей між сторонами відсутній, діти проживають з матір`ю. Згідно статтею 51\~Конституції\~України та статті 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. В силу ч. 3\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст.\~112\~Сімейного\~кодексу\~України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, позивач скористалася своїм правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, сторони подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з положеннями п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу. За правилами п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. За положеннями ч. ч. 1, 2\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною 8\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved