Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Представник позивача, адвокат Загрійчук Д.К., звернулася до суду з позовом до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління\~ Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна, який обґрунтовує тим, що позивач є спадкоємцем майна, що залишилось після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . За життя [PERSON] на праві власності належало домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка, площею 0,0553 га. Позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини, проте нотаріус повідомив, що не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з наявністю арешту, накладеного на все нерухоме майно спадкодавця. З метою звільнення майна з-під арешту позивач звернулася до Центрально-Міського відділу ДВС м. Кривий Ріг з відповідною заявою, проте отримала відповідь, в якій зазначено, що у державного виконавця відсутні підстави зняття арешту з майна, оскільки матеріали виконавчого провадження відповідно до п. 9.9 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» знищені за закінченням терміну зберігання. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить скасувати арешт та заборону відчуження з усього нерухомого майна, належного [PERSON] , накладеного на підставі постанови №2634755 від 28.11.2005 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. На підставі ухвали суду від 23.06.2025 залучено до участі у справі в якості відповідача [PERSON] , виключивши зі статусу відповідачів Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із зміною статусу на\~ третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги пітримують та просять задовольнити. Відповідач до суду не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник Центрально-Міського відділу ДВС у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 18.02.1985 та свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 18.06.2024. За життя [PERSON] належало домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , розташоване на земельній ділянці площею 0,0553 га, що підтверджується договором дарування ВАО №426166 від 13.09.2003 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1663960 від 07.10.2003. На підставі постанови приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Болозенко Т.О. від 02.06.2025 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті її батька [PERSON] , у зв`язку з наявністю арешту на майно спадкодавця. Згідно з відповіддю Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №39233 від 08.05.2025 вбачається, що відповідно до даних Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта відносно [PERSON] було зареєстровано обтяження: 28.11.2005 №2634755 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої Центрально-Міським ВДВС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області №АМ-148079 від 16.11.2005. Відповідно до п. 9.9 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» строки зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить 3 роки, після чого вони підлягають знищенню. Для вирішення питання про зняття арешту з майна слід звернутися до суду. З постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АМ №148079 від 16.11.2005 слідує, що на все майно боржника [PERSON] накладено арешт, у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів на користь [PERSON] . 12.10.2007 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.10.2025. Аналізуючи норми права на які посилалися сторони у справі, а також норми права, які слід застосувати суд приходить до наступного висновку. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13,- на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. У справі що розглядається встановлено, що матеріали виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа, яким з боржника [PERSON] стягувались аліменти, знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання, а стягувач у виконавчому провадженні - [PERSON] визнала позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує, щодо зняття арешту з майна боржника. Таким чином, суд вважає, що наявність протягом тривалого часу (більш ніж 5 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, внаслідок чого позивач позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно боржника суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі викладеного та

Outcome: approved