Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просив стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит №R06092/2020 від 18.09.2020 року у розмірі 31190,41 грн, а також судовий збір у розмірі 3028,00 грн, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань. Ухвалою суду від 10.04.2025 року відкрито провадження та призначено розгляд даної справи у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст.128-130 ЦПК України. В судове засідання, призначене на 11.11.2025 року представник позивача Бланковська Г.О. не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, однак 17.06.2025 року через систему «Електронний суд» звернулася з заявою, в якій просила здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлялася належним чином, шляхом надсилання ухвали суду та судових повісток на адресу реєстрації, що підтверджується відповіддю №1277279 з Єдиного державного демографічного реєстру від 09.04.2025 року, однак, у судове засідання, призначене на 11.11.2025 року не з`явилася, про поважність причин відсутності не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Приймаючи до уваги, що судова повістка на 18.06.2025 року була повернута поштою з відміткою «за закінченням терміну зберігання», а судові повістки на 16.09.2025 року та на 11.11.2025 року були повернуті поштою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами, ухваливши заочне рішення у справі, за згодою представника позивача, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, оскільки, надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.09.2020 року між ПАТ «МТБ Банк» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №R06092/2020 за умовами якого банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник отримує його на споживчі цілі в розмірі 30000,00 грн, на строк з 18.09.2020 року по 15.09.2023 року, з фіксованою процентною ставкою 0,01 % річних, без забезпечення. Розмір реальної річної процентної ставки та загальна вартість кредиту зазначені у додатку №1, що є невід`ємною частиною цього кредитного договору. Згідно з п.1.2 кредитного договору, банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором та додатком №1 «графік платежів», що є його невід`ємною частиною. Кредит надається шляхом безготівкового перерахування з позичкового рахунку на рахунок № [NUMBER] . Датою списання чергових платежів за кредитом, нарахованими відсотками та/або комісіями є дата, що зазначена у графіку платежів як «дата платежу». Цим договором позичальник передає банку право на щомісячне списання платежу за кредитом, нарахованими відсотками та/або комісіями, згідно з графіком платежів з рахунку оплати позичальника у дату, що вказана у графіку платежів, шляхом договірного списання, відповідно до чинного законодавства України. При цьому, у випадку наявності простроченої заборгованості днем списання такої простроченої заборгованості є день надходження коштів на рахунок, що зазначений в договорі про споживчий кредит. Відповідно до п.1.3 позичальник зобов`язаний повернути банку суму кредиту та виконати всі інші зобов`язання встановлені кредитним договором не пізніше 15.09.2023 року. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця на рахунок № [NUMBER] в дату платежу та в розмірі, зазначеному в графіку платежів (п.1.4). Пунктом 1.5 кредитного договору визначено, що позичальник сплачує комісії за зарахування кредитних коштів на рахунок, вказаний у п.1.2 цього договору та щомісячну комісію з розрахунково-касове обслуговування розмір та порядок сплати якої(их) зазначено в графіку платежів. Комісія сплачується на рахунок, вказаний у п.1.4 цього договору. Разом з тим, у п.1.6 сторонами договору погоджено, що проценти за користування кредитом сплачуються на рахунок, вказаний у п.1.4 цього договору щомісяця згідно графіку платежів, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п.1.1 даного кредитного договору. Після закінчення передбаченого цим договором строку, на який надається кредит, проценти нараховуються виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п.1.1 даного кредитного договору за період прострочення до фактичного погашення кредиту, які позичальник сплачує щомісяця, у дату платежу і в день фактичного повного погашення кредиту, а у разі дострокового повного погашення заборгованості - в день фактичного погашення кредиту. Для розрахунку використовується фактична кількість днів у календарному місяці та 360 днів у календарному році. Проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, на фактичну суму непогашених кредитних коштів за фактичний час користування такими коштами, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році, включаючи день видачі та включаючи день повернення та сплачуються позичальником на рахунок, вказаний у п.1.4 цього кредитного договору і відповідно до умов цього кредитного договору (п.1.7). Також згідно п.2.4 підписанням цього кредитного договору позичальник підтверджує приєднання до договору про банківське обслуговування фізичних осіб при наданні споживчих кредитів у ПАТ «МТБ Банк», підтверджує публічну пропозицію ПАТ «МТБ Банк» на укладення договору, яка розміщена на веб-сайті банку: www.mtb.ua і безумовно приєднується до умов договору. Це застереження про приєднання до договору за своїми правовими наслідками вважається заявою про приєднання до договору. Пунктом 2.6. передбачено, що цей кредитний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником зобов`язань за цим кредитним договором. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, перерахувавши з позичкового рахунку на рахунок позичальника кошти в повному обсязі, однак, [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором виконує неналежним чином, у зв`язку з чим станом на 25.03.2025 року, у неї наявна заборгованість за договором про споживчий кредит №R06092/2020 від 18.09.2020 року у розмірі 31190,41 грн, яка складається з: 15775,44 грн заборгованості за основним боргом, 4,63 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами та 15410,34 грн. заборгованості за комісією. Невиконання відповідачем своїх зобов`язань по вищезазначеному договору щодо своєчасного погашення кредиту, зумовило звернення ПАТ «МТБ Банк» до суду із відповідним позовом. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1, 2 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.ст.1046,1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до положень ст.1056-1 ЦК України в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1, 2 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Згідно з ч.1, 2 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №R06092/2020 від 18.09.2020 року у розмірі 31190,41 грн, яка складається з: 15775,44 грн заборгованості за основним боргом, 4,63 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами та 15410,34 грн. заборгованості за комісією, підлягають задоволенню як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем. Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved