Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

09.09.2024 позивач звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ТОВ\~«Вердикт Капітал» та приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Баталіна С.С., третя особа Київський обласний державний нотаріальний архів про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16.09.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 5081, яким звернено стягнення з громадянки України [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка є Боржником за Кредитним договором № 500384886 від 21.06.2013, який було укладено між АТ «Альфа-Банк», код ЄДРПОУ 23494714, правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Кредитні Ініціативи», код ЄДРПОУ 35326253, правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення врав вимоги за кредитними договорами № 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 є ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», код ЄДРПОУ 41264766, правонаступником якого на підставі Договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 є ТОВ «Вердикт Капітал», код ЄДРПОУ 36799746, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5Б. 17.05.2021 приватним виконавцем Виконавчого округу Херсонської області Баталіним С.С. було розглянуто заяву представника ТОВ\~«Вердикт Капітал» про відкриття виконавчого провадження та відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 5081 виданого 16.09.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамазтовою А.А., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 35\~342,59 грн, про що свідчить копія Постанови про відкриття виконавчого провадження №\~65458840 від 17.05.2021. Даний виконавчий напис позивачка вважає незаконним, внаслідок чого порушено її права та охоронювані законом інтереси, які підлягають відновленню та захисту судом в установленому порядку. При цьому позивачка вказує, що про існування спірного виконавчого напису нотаріуса вона дізналась лише 07.08.2024 коли з її карткового рахунку було стягнуто 8\~000,00 грн, а 21.08.2024 ще 4\~000,00 грн, а згодом заблоковано картку. 13.09.2024 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 175 ЦПК України, оскільки в ній не зазначено доказів, які підтверджують те, що зареєстрованим місцем проживання або місцем роботи позивача є Приморський район м.\~Одеси або що там знаходиться належне позивачу майно. 17.09.2024 на виконання ухвали суду від 13.09.2024 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, у якій він посилаючись на ч. 15 ст. 28 ЦПК України зазначає про альтернативну підсудність даної справи за вибором позивача, оскільки позов пред`явлений до двох відповідачів, один з яких знаходиться у Приморському районі м. Одеси. 10.10.2024 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 01.11.2024 від представника ТОВ «Вердикт Капітал» надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Окрім того, позивач не надає суду будь-яких доказів, які б свідчили про погашення боргу за кредитним договором та виконання своїх зобов`язань в повному обсязі, відтак, стверджувати про відсутність підстав для вчинення стягувачем виконавчого напису нотаріуса, немає. Позивач не надає також альтернативного розрахунку заборгованості. Крім того, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в силу норм чинного законодавства не є підставою для повернення боржнику стягнутих на його підставі коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. В задоволенні позову просить відмовити. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до\~ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 21.06.2013 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 500384886, за умовами якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 12\~500,00 грн, а позичальник повернути кредитні кошти та відсотки за користування кредитом у строк до 24.06.2016. 16.09.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 5081, яким звернено стягнення з громадянки України [PERSON] , яка є Боржником за Кредитним договором № 500384886 від 21.06.2013, який було укладено між АТ «Альфа-Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Кредитні Ініціативи», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 є ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», правонаступником якого на підставі Договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 є ТОВ «Вердикт Капітал». 17.05.2021 приватним виконавцем Виконавчого округу Херсонської області Баталіним С.С. було розглянуто заяву представника ТОВ «Вердикт Капітал» про відкриття виконавчого провадження та відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 5081, вчиненого 16.09.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамазтовою А.А., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 35 342,59 грн, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження № 65458840 від 17.05.2021. Як вбачається з відповіді приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Баталіна\~С.С. на адвокатський запит представника позивача від 05.09.2024 № 39735, станом на 05.09.2024 у виконавчому провадженні № 65458840 було стягнуто 12\~000,00 грн (8\~000,00 грн на підставі платіжної інструкції від 07.08.2024 від 07.08.2024 та 4\~000,00 грн на підставі платіжної інструкції від 21.08.2024), які було розподілено наступним чином: 10\~454,54 грн кошти стягнуті на користь стягувача; 500,00 грн витрати виконавчого провадження; 1\~045,46\~грн основна винагорода приватного виконавця. Згідно зі ст.\~18\~ЦК України та ст.ст. 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Однак, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Зазначене вище узгоджується з правовими висновками, наведеними у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 6-887цс 17, у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 61-154св18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №\~916/3006/17. Верховним Судом у постанові від 29.01.2019 у справі № 910/13233/17 зазначено, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Верховний Суд у постанові від 30.10.2019 у справі № 644/6221/16-ц зазначив, що з огляду на те, що адміністративними судами було скасовано постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № \~662, відповідні положення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не підлягають застосуванню. Тобто перелік діє у попередній редакції, за якого виконавчий напис має вчинятися на оригіналах нотаріально посвідчених угод. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Судом встановлено, що спірний виконавчий напис вчинений нотаріусом 16.09.2019, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. З укладеного між АТ «Альфа-Банк`та Поповою Н.О. кредитного договору № 500384886 від 21.06.2013, який був наданий нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису вбачається, що його не було посвідчено нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх. Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Натомість відповідачем не було надано доказів на підтвердження безспірності зобов`язання позивача за яким вчинено спірний виконавчий напис, а саме: отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. За таких обставин, позивач був позбавлений можливості подати до нотаріуса свої заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Зазначені правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №\~759/6167/18, від 27.08.2020 у справі № 554/6777/17 та від 30.09.2019 у справі №\~357/12818/17. З огляду на викладене, спірний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Щодо вимог позивача про повернення їй 12\~000,00 грн стягнутих на підставі виконавчого напису № 5081 від 16.09.2019, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А., суд зазначає наступне. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Результат аналізу статті 1212 ЦК України\~дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, містить такі елементи: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акта правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до\~статті 1212 ЦК України\~у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Факт визнання виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з боржника) таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів відповідно до\~статті 1212 ЦК України. У постанові КЦС ВС від 08.09.2021 у справі № 201/6498/20 роз`яснено, що визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є підставою для повернення коштів в порядку\~статті 1212 ЦК України. Аналогічний висновок викладено у постановах КГС ВС від 06.03.2019 у справі № 910/1531/18 та від 28.01.2020 у справі № 910/16664/18. Наведеним спростовуються доводи ТОВ «Вердикт Капітал» про те, що визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в силу норм чинного законодавства не є підставою для повернення боржнику стягнутих на його підставі коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи те, що виконавчий напис № 5081 від 16.09.2019 є таким, що не підлягає виконанню, а отже відпала підстава, на якій відповідач набув кошти від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням виконавчого напису нотаріуса, грошові кошти у сумі 10 454,54 грн підлягають поверненню ТОВ «Вердикт Капітал» на користь позивачки на підставі ст. 1212 ЦК України. Щодо позовних вимог [PERSON] до приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Баталіна С.С. про стягнення грошових коштів у сумі 1\~545,46 грн (500,00 грн витрати виконавчого провадження; 1\~045,46 грн основна винагорода приватного виконавця), суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. Разом з тим, у даній справі виконавче провадження № 65458840 ще не закінчено, а визнання судом виконавчого напису № 5081 від 16.09.2019 таким, що не підлягає виконанню, після набрання рішенням суду законної сили, є підставою для повернення приватним виконавцем виконавчого збору. Отже, законом чітко встановлений порядок повернення стягнутого виконавчого збору, а відтак підстави для задоволення позову в цій частині вимог відсутні.

Outcome: partial