Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 12 червня 2025 року пред`явило до [PERSON] позов про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 30 410 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 26.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 510951-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. ТОВ «БІЗПОЗИКА» 26.09.2024 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 510951-КС-001 про надання кредиту. 26.09.2024 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 510951-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-6108, на номер телефону, який зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 26.09.2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено договір № 510951-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 9000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 9000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , котру позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором № 510951- КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за договором № 510951-КС-001, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 510951-КС-001 [PERSON] на виконання умов договору здійснила часткову оплату за договором № 510951-КС-001 на загальну суму 100,00 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання станом на 28.05.2025 утворилася заборгованість у розмірі 30 410,00 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 8 900,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 15 210,00 грн; суми заборгованості по штрафам - 4 500,00 грн; суми прострочених платежів за комісією 1 800,00 грн. Позивач вважає, що його позовні вимоги, викладені в позовній заяві, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом в повному обсязі (повністю). Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 червня 2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, що є малозначною та розгляд якої визначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 28 серпня 2025 року та 28.08.2025 витребувано інформацію від акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» . Позивач ТОВ «БІЗНЕС\~ПОЗИКА» подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явилая без повідомлення причин неявки, відзив не подала і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку. Із анкети клієнта (витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи), пропозиції (оферти) укласти договір № 510951-КС-001 про надання кредиту, прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) про надання кредиту від 26 вересня 2024 року відомо, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 9\~000 грн. на вказану відповідачкою платіжну карту на строк\~24\~тижні,\~процентна ставка\~за кредитом\~ в\~день 1%,\~фіксована;\~комісія за\~надання кредиту:\~1\~800,00\~грн.;\~загальний розмір\~кредиту:\~ 9 000,00 грн.; строк дії договору: до 13.03.2025 року; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 22 051,92 грн.; загальні витрати за кредитом: 13 051,92 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка: шість тисяч шістсот дев`яносто сім цілих тридцять шість сотих процентів; денна процентна ставка: 0,86 процентів; та визначено графік платежів і [PERSON] 26 вересня 2024 року надала згоду на те, що ця заява разом із договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» становить між нею та фінансовою установою договір про надання фінансових послуг. Вона ознайомилася і згідна з умовами договору та правилами надання споживчих кредитів, які були надані їй для ознайомлення в електронному вигляді. Зобов`язалася виконувати вимоги з правил надання споживчого кредиту та договору, а також регулярно ознайомлюватися із їх змінами на сайті «БІЗНЕС ПОЗИКИ». Відповідачка [PERSON] підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, які надані виходячи із обраних нею умов кредитування та підписала вказані документи електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-6108 26 вересня 2024 року о 10:05 (а. с. 32-41, 42-53, 54-64, 68). Згідно візуальної форми послідовності дій клієнта видно, що [PERSON] 26 вересня 2024 року здійснила вхід в особистий кабінет, отримала інформацію про свій статус, відбулася передача інформації обраних клієнтом умов кредиту, відповідачці надано паспорт споживчого кредиту, для підписання паспорта споживчого кредиту відповідачці на вказаний номер телефону було відправлено смс повідомлення з одноразовим ідентифікатором, відповідачка ознайомилася і підписала паспорт споживчого кредиту, кредитодавець направив відповідачці індивідуальну оферту, яка містить істотні умови договору, для підписання договору відповідачці на вказаний номер телефону було відправлено смс повідомлення з одноразовим ідентифікатором, відповідачка ознайомилася з офертою та підписала договір, після укладення договору Товариство направило відповідачці повідомлення про успішне підписання договору та відправило договір та правила кредитування на електронну пошту вказану відповідачкою, які також в цілодобовому онлайн доступі в особистому кабінеті клієнта (а. с. 65-67). Із паспорта споживчого кредиту видно, що [PERSON] 26 вересня 2024 року підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA 8620 о 09:42 вказаний паспорт, у якому визначені умови кредитного договору, зокрема: тип кредиту, сума кредиту, строк кредитування, мета отримання кредиту на задоволення потреб не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, спосіб та строк надання кредиту, процентна ставка, відсотків річних, тип процентної ставки, комісія за надання кредиту, загальні витрати за кредитом, орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом, наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для позичальника є репрезентативними та базуються на обраних позичальником умовах кредитування викладених вище, і на припущенні, що договір про надання кредиту залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а сторони виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі, а також, використання інших способів надання кредиту та/або зміна інших вищезазначених умов кредитування можуть мати наслідки застосування іншої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредитування для позичальника; кількість та розмір платежів, періодичність внесення, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про надання кредиту, штрафи, інформація про право кредитодавця залучати до врегулювання простроченої заборгованості колекторську компанію, позичальник має право відмовитися від договору про надання кредиту протягом 14 календарних днів ( а. с. 26-27, 28-31). Із підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів відомо, ТОВ «БІЗЗНЕС ПОЗИКА» було здійснено переказ грошових коштів у розмірі 9\~000,00 грн. 26 вересня 2024 року на рахунок отримувача [NUMBER] , PRIVAT BANK, призначення переказу перерахунок коштів [PERSON] , згідно кредитного договору № 510951-КС-001 від 26 вересня 2024 року (а. с. 69). Із розрахунку\~заборгованості за\~кредитом та\~довідки про\~стан заборгованості\~видно,\~станом на\~28\~травня 2025 року загальна заборгованість [PERSON] складає 30 410,00 грн., з яких: 8 900,00 грн. заборгованість за кредитом, 15 210,00 грн. заборгованість за відсотками, 1800,00 грн. заборгованість за комісією та 4\~500 заборгованість за штрафами (а. с. 25). Частиною 1\~статті 634 ЦК України\~встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до положень ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 526 та ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Під час розгляду справи встановлено, що в матеріалах справи наявні підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором договір про надання кредиту, пропозиції укласти договір, паспорт споживчого кредиту та прийняття пропозицій щодо укладення договору в яких визначені, у тому числі, пільговий період користування коштами, процентна ставка, відповідальність сторін, зокрема наслідки прострочення виконання зобов`язань за договором та додатковою угодою і порядок таких нарахувань, тобто судом враховано, що сторонами погоджено процентні ставки за користування кредитними коштами. Підписавши вказані документи відповідач добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання. Із інформації, наданої АТ КБ«ПриватБанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів відомо, що картка № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] на яку 26 вересня 2024 року здійснено зарахування коштів на суму 9 \~000,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦК України свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства. Відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 3 ЦК України одним із основоположних принципів цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України, \~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з\~статті 89 ЦПК України, \~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом досліджені надані банком докази видачі відповідачу кредиту, користування ним кредитними коштами, що доведено відповідними розрахунками, враховано, що зазначені докази відповідачем не спростовано, що є його процесуальним обов`язком. Наведене узгоджується з висновком висловленим Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц. Також позивач стверджує, що станом на 28 травня 2025 року боржник [PERSON] має заборгованість за комісією у розмірі 1 800,00 грн., чим порушуються їх права та інтереси, однак суд дійшов висновку, що відсутні законні підстави для стягнення із відповідачки заборгованості за комісією, з огляду на наступне. Так, із п. 2.5. кредитного договору відомо, що комісія, пов`язана з наданням кредиту складає 1 800,00 грн. (а. с. 32). Відповідно до п. 2.5. та п.4.2.2. договору, комісія сплачується 4 платежами у розмірі 500 грн., 590,00 грн., 590,00 грн. та 120,00 грн. (а.с. 34). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12\~ Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19. Також у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 666/4957/15-ц вказано, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України\~є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. В зв`язку з цим, Верховний Суд дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. У кредитному договорі № 510951-КС-001 від 26 вересня 2024 року кредитодавцем фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано. Разом із тим, ч. 1 ст. 11\~Закону України «Про споживче кредитування»\~передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід. Суд зазначає, що послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на споживчі потреби, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки на користь позивача 1\~800,00 грн. комісії задоволенню не підлягають. Також позивач стверджує, що станом на 28 травня 2025 року [PERSON] заборгованість за штрафом у розмірі 4 500,00 грн., чим порушуються його права та інтереси, однак суд дійшов висновку, що відсутні законні підстави для стягнення із відповідачки заборгованості за штрафними санкціями з огляду на наступне. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до п. 18\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу Українипередбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також, Законом України від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64» на території України введено військовий стан, який згодом на підставі Указів Президента продовжувався та триває на час розгляду даної справи в суді. Водночас, як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, то такий проведений за період з 26.09.2024 по 28.05.2025. Відтак, з огляду на положення норми пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яка поширюються на спірні правовідносини, [PERSON] , як позичальник, звільнена від обов`язку сплати на користь позивача неустойки ( штрафу, пені) за прострочення нею виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, оскільки на час укладення та дії договору, а також розгляду справи у суді та ухвалення у ній рішення в Україні діяв та продовжує діяти воєнний стан. За наведених обставин, аргументи позивача про стягнення з відповідачки на користь позивача штрафу у розмірі 4 500,00 грн. суд вважає необґрунтованими та безпідставними, а тому такі задоволенню не підлягають. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та необхідно стягнути із відповідачки на користь позивача 24\~110,00 грн. заборгованості за кредитним договором (8\~900,00 грн. - тіло кредиту + 15\~210,00 грн. проценти), та відмовити у частині вимог про стягнення комісії в розмірі 1\~800,00 грн. та штрафу у розмірі 4\~500,00 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із [PERSON] судових витрат в розмірі 1\~913,69 грн. (79%) пов`язаних зі сплатою судового збору, які документально підтверджені (а. с. 20).

Outcome: partial