Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернувся\~до суду\~із зазначеним\~позовом,\~посилаючись на\~те,\~що 12\~серпня 2023\~ року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено електронний договір №6957054 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в сумі 8 000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника, строком на 360 днів зі сплатою процентів кожні 30 днів. Кредитодавець виконав умови договору, надавши відповідачу кредит. Відповідач свої зобов`язання перед кредитором з повернення кредиту та сплати процентів не виконав. 27\~травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, за умовами якого позивач набув право вимоги до боржників, зокрема до відповідача за договором про надання споживчого кредиту № 6957054. Заборгованість відповідача за кредитним договором не сплачена та становить 33\~631,20 грн (8 000,00 грн тіло кредиту, 11 462,40 грн нараховані проценти за 72 календарних дні, 14 168,80 грн - сума процентів за користування кредитом). Просить стягнути з відповідача суму заборгованості, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 10\~000,00 грн. Процесуальні дії у справі. 04 червня 2025 року позовна заява надійшла до суду. 11 червня 2025 року отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача. 11\~червня 2025\~року позовна\~заява прийнята\~до розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою від 18 серпня 2025 року витребувано докази. 07 листопада 2025 року до суду надійшли витребувані докази. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. У судове засідання сторони не викликались. Представник позивача у позовній заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач відзив не направив. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду цієї справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Фактичні обставини, встановлені судом. 12 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено електронний договір №6957054 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. У договорі погоджені такі умови: сума кредиту 8\~000,00 грн, строк кредиту 360 днів, фіксована стандартна процентна ставка 1,99% в день. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] (п.2.1 Договору). Відповідно до п. 9.2 Договору, Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін та діє до повного виконання Споживачем зобов`язань за ним. Договір підписаний\~відповідачем за\~допомогою електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором C2308. Також відповідачем електронним підписом підписані таблиця обчислення загальної вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, надавши 12 серпня 2023 року відповідачу кредит в сумі 8\~000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» та інформацією, витребуваною у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за клопотанням позивача. Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та сплати нарахованих процентів не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість. Із розрахунку ТОВ «Авентус Україна» видно, що заборгованість відповідача за договором №6957054 від 12 серпня 2023 року станом на 26 травня 2025 року 22\~168,80 грн (8\~000,00 грн тіло кредиту, 14 168,80 грн нараховані проценти). 27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (правонаступником якого є ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ») укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. Згідно з витягом з реєстру боржників від 27 травня 2024 року до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] за договором №6957054 від 12 серпня 2023 року (запис №7705 в реєстрі боржників до договору факторингу) на суму\~заборгованості 22\~168,80 грн (8\~000,00 грн тіло кредиту, 14 168,80 грн нараховані проценти). Отже, ТОВ «Авентус Україна» відступило позивачу право вимоги до відповідача щодо належного виконання договору №6957054 від 12 серпня 2023 року, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідачки за вищезазначеним договором, про що було повідомлено відповідача. Із розрахунку позивача видно, що заборгованість відповідача за договором №6957054 від 12 серпня 2023 року складає: 33 631,20 грн (8 000,00 грн тіло кредиту, 11 462,40 грн нараховані проценти за 72 календарних дні з 27 травня 2024 року по 06 серпня 2024 року, 14\~168,80 грн - сума процентів за користування кредитом). Договір факторингу, внаслідок укладення якого позивач набув права вимоги до відповідача у справі, є чинним та перед судом заінтересованими особами питання про визнання його недійсним не порушувалося. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до пункту 6 частини 1\~цієї статті Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно\~зі ст.611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1\~ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3\~ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2\~ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Висновок суду. Судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем договору про споживче кредитування з первісним кредитором, порушення ним взятих на себе зобов`язань, ознайомлення і згода відповідача з умовами кредитного договору, набуття позивачем права вимоги до відповідача за цим договором. Відповідачем порушувались умови кредитного договору, кошти на повернення кредиту не сплачувалися належним чином, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування суми заборгованості перед позивачем у зазначеному розмірі - не надав, обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, та оскільки судом встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем, суд вважає,\~що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 422,40 грн. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, в його рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до Постанови Верховного суду від 11 листопада 2021 року у справі №922/449/21 витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Позивач на підтвердження понесених витрат надав в тому числі Договір №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року про надання правової допомоги, АКТ № 8023 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно з Договором №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року та рахунок на оплату отриманої правничої допомоги, наданої адвокатом Столітнім М.М. №8023-12/05-2025 від 12 травня 2025 року. Суд вважає завищеною вартість наданих послуг представником позивача. Так, на переконання суду, дії щодо складання та оформлення процесуальних документів, аналіз чинного законодавства не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи. Окрім того, необхідно зазначити, що справа розглядалася за відсутності сторін в судовому засіданні. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. В стягненні іншої частини таких витрат позивачу необхідно відмовити. З огляду на викладене,

Outcome: approved