Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

В червні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю, посилаючись на те, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 жовтня 2023 року № 349659323, земельна ділянка по [ADDRESS] площею 0.6733 га кадастровий номер 7323083600:01:003:0041 є комунальною власністю Магальської сільської ради Чернівецького району. 12 вересня 2022 року нежитлові будівлі по обробці деревини, які розташовані на земельній ділянці, яка розташована по [ADDRESS] загальною площею 0.6733 га, за кадастровим номером 7323083600:01:003:0041, відповідно до договору купівлі-продажу були продані відповідачу та за нею було зареєстровано право приватної власності на вказані будівлі. З моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею. Оскільки відповідач не був власником або постійним землекористувачем вищевказаної земельної ділянки, в порушення умов ст. 14.1.72 Податкового кодексу України, не звернулась до сільської ради про визначення права користування земельною ділянкою та не сплачувала у належний спосіб оренду за земельну ділянку, яка відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України, перебуває у власності територіальної громади Магальської сільської ради. Внаслідок використання відповідачем вищевказаної земельної ділянки без укладення договору оренди землі, відповідачем порушені охоронювані законом права та інтереси позивача щодо неодержаних грошових коштів у розмірі орендної плати за землю, а тому просив стягнути з [PERSON] безпідставно збережені кошти за період з 12 вересня 2022 року по 01 червня 2024 року у розмірі орендної плати за землю в сумі 318000 гривень 80 копійок та сплачений судовий збір при поданні вказаного позову в сумі 4770 гривень. Відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справи щодо спорів про стягнення аліментів розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження. За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд ухвалив про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача подав до суду відзив, в якому позов визнав частково, а саме зазначив, що позивач правильно провів розрахунок заборгованості розміру орендної плати за землю з 12 вересня 2022 року по 31 грудня 2022 року, який становить 35991 гривень 08 копійок, а також обґрунтовано визначив заборгованість розміру орендної плати за землю з 01 січня 2024 року по 01 червня 2024 року, який становить 60223 гривень 65 копійок. Вказані суми заборгованості сторона відповідача визнає в повному обсязі. В той же час, розмір орендної плати за землю за весь 2023 рік визначений неправильно. Так, нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 0.6733 га кадастровий номер 7323083600:01:003:0041 за 2023 рік становило 4582431 гривень 54 копійок. Тим самим, мінімальна орендна плата за рік при річній ставці 3 % становило 137472 гривень 95 копійок. В той же час, позивач зазначив в позові та довідці розрахунок суму трьох відсотків річних не отриманої орендної плати 144536 гривень 77 копійок. Тому, в частині стягнення зайво нарахованої суми орендної плати за 2024 рік просив відмовити позові. Суд, з`ясувавши правові позиції сторін та обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб,інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 жовтня 2023 року № 349659323, земельна ділянка по [ADDRESS] площею 0.6733 га кадастровий номер 7323083600:01:003:0041 є комунальною власністю Магальської сільської ради Чернівецького району. Згідно витягу з Державного земельного кадастру від 18.02.2016 року земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0.6733 га призначена для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29 травня 2024 року № 380648779 нежитлові будівлі по обробці деревини: деревообробний цех літера «А» площею 952.10 кв.м., адміністративно-побутовий корпус літера «Б» загальною площею 187,40 кв.м., нежитлова будівля склад-навіс для зберігання деревини з майстерною та матеріально-технічною коморою літера «В» загальною площею 194.10 кв.м., нежитлова будівля лісопильна дільниця із сушильними камерами літера «Г» загальною площею 286.10 кв.м. колодязь №1, оглядовий колодязь №2 , прийомний бункер № 3 огорожа № 4, які розташовані по [ADDRESS] , були продані відповідно до договору купівлі продажу від 12 вересня 2022 року [PERSON] та за нею було зареєстровано право приватної власності. Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаній з переходом права на будинок, будівлю чи споруду, регламентується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Отже, враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав та з урахуванням приписів статей 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка по [ADDRESS] , яку використовує [PERSON] з 12 вересня 2022 року, перебуває у власності Магальської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області. З моменту реєстрації права власності на майно відповідач не повідомив сільську раду, не звернувся до сільської ради про визначення права користування земельною ділянкою та не сплачував у належний спосіб оренду за земельну ділянку. 02 жовтня 2023 року позивачем на адресу відповідача було направлено лист-вимогу, за місцем знаходження майна [ADDRESS] про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю, однак до цього часу відповідач кошти не повернула. Як вбачається з витягу № НВ 9904784582022 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок сформований 15 листопада 2022 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 7323083600:03:003:0041, становить 3984723 гривень 08 копійок. Відповідно до витягу № НВ 7300309152023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок сформований 19 липня 2023 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 7323083600:03:003:0041, становить 4582431 гривень 54 копійок. З витягу № НВ 9932282492024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок сформований 06 березня 2024 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 7323083600:03:003:0041, становить 4817892 гривень 45 копійок. Відповідно до статті 15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад, належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Згідно з приписами ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Частиною п`ятою ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності. Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 14.1.36 Податкового кодексу України встановлено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною. Відповідач в порушення умов ст. 14.1.72 Податкового кодексу України, не звернулась до сільської ради про визначення права користування земельною ділянкою та не сплачувала у належний спосіб оренду за земельну ділянку, яка відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України ,перебуває у власності територіальної громади Магальської сільської ради Чернівецького району. Окрім того, відповідно до ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Згідно до частин першої, другої статті 1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83\~ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83\~ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондиційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18) міститься висновок про те, що зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Статтею 79\~ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до частини першої статті 80\~ЦПК України достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною першою статті 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. З довідки розрахунок наданий позивачем вбачається, що сума розміру безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за земельні ділянки кадастровий номер 7323083600:03:003:0041, площею 0,6753 га за якою з 12 вересня 2022 року по 01 червня 2024 року користувалася [PERSON] становить 318000 гривень 80 копійок (35991,08 +144536,77+60223,65). В той же час, суд погоджується із доводами сторони відповідача про те, що вказаний розрахунок заборгованості орендної плати за землю є помилковим та не відповідає чинному законодавству. З наданого відповідачем розрахунку вбачається, що позивач у своєму розрахунку допустив математичну помилку розрахунку стягуваних сум безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за 2023 рік, оскільки нормативно-грошова оцінка земельної ділянки за 2023 рік становить 4582431 гривні 54 копійки х 3% (ставка мінімальної орендної плати в рік) = 137472 гривні 95 копійок. Натомість позивач вказав у своєму розрахунку суму 3 % річних 144536 гривень 77 копійок. Отже, підсумковим розрахунком суми заборгованості за період з 12 вересня 2022 року по 31 грудня 2022 року становить 35991 гривень 08 копійок, за весь 2023 рік становить 137472 гривень 95 копійок та з 01 січня 2024 року по 01 червня 2024 року становить 60223 гривень 65 копійок, а всього при їх математичному обчисленні шляхом додавання становить 35991, 08 + 137472, 95 + 60223, 65 = 233687, 68. Зважаючи на ту обставину, що позивачем було помилково розраховано заборгованість відповідача за 2023 рік, суд вважає за необхідно стягнути з [PERSON] на користь Магальської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області безпідставно збережені кошти за період з 12 вересня 2022 року по 01 червня 2024 року у розмірі орендної плати за землю в сумі 233687 гривень 68 копійок. Окрім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір пропорційно до задоволеної суми позову, що становить 3482 гривні. На підставі ст.ст. 1212-1214 ЦК України, ст. 80, 83, 125 ЗК України, ст.ст. 14.1.36, 14.1.72, 289 ПК України, суд

Outcome: partial