Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

У грудні 2024 року заявник [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною заявою, в якій просив суд: - визнати його дружину [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутньою. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що він та [PERSON] перебувають у шлюбі з 27.07.2018 року, зареєстрованого Відділом запису актів громадянського стану по Первомайському району адміністрації міста Владивосток. [INFO] у них народився син - [PERSON] . Заявник зазначає, що він у 2018 році прибув в Україну та подав документи на отримання статусу політичного притулку та додаткового захисту як особа, яка зазнала переслідування на території РФ. 02.03.2021 року Офісом Генерального прокурора після проведення перевірки було ухвалено рішення про відмову в екстрадиції [PERSON] до РФ. 01.11.2021 року він отримав громадянство України за етнічним походженням. Згідно з рішенням ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 27.07.2023 року син заявника - [PERSON] , [INFO] , набув громадянства України. Заявник вказує, що проживає разом з сином [PERSON] в м. Києві, самостійно його виховує, оскільки мати останнього - [PERSON] фактично відсутня, ніколи не брала участі у вихованні дитини, до повномасштабного вторгнення проживала як на території України, так і на території РФ. Фактично разом з нею вони не проживали. Приблизно наприкінці листопада 2022 року він разом зі своєю дружиною [PERSON] на її прохання зверталися до НП «Документ» з документами для оформлення останній посвідки на тимчасове проживання в Україні. Після цього він з нею більше не бачився та її місцезнаходження йому невідоме. Останнім відомим місцем її реєстрації в Україні була адреса: [ADDRESS] . Заявник вказує, що основною метою визнання його дружини [PERSON] безвісно відсутньою, є захист прав дитини. Зазначає, що на даний час їх син [PERSON] обмежений у праві бути усиновленим іншою особою та у представництві його інтересів в органах опіки та піклування, у школі тощо. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.01.2025 року відкрито провадження у вказаній справі, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву і просили суд її задовольнити. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши подані ними документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 3) ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Як вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 27.07.2018 року, зареєстрованому Відділом запису актів громадянського стану по Первомайському району адміністрації міста Владивосток. [INFO] у них народився син - [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , є громадянкою Російської Федерації /копія паспорту Російської Федерації 65 № [NUMBER] /. З даних довідки про реєстрацію особи громадянином України № 387842 від 22.03.2023 року за підписом начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Погребняк О. вбачається, що згідно з рішенням ГУ ДМС України в Одеській області 01.11.2021 року [PERSON] , [INFO] , набув громадянства України на підставі частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України». З даних довідки про реєстрацію особи громадянином України № 8031-000022607 від 11.08.2023 року за підписом Заступника начальника ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області Лемеша Д. вбачається, що згідно з рішенням ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 27.07.2023 року [PERSON] , [INFO] , набув громадянства України. Згідно з рішенням, прийнятим заступником начальника Управління з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства управління Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Петровим Д. за № 80111300016830 від 29.11.2022 року, [PERSON] , [INFO] , було відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання на підставі підпункту 9 пункту 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 322. В подальшому [PERSON] було оскаржене зазначене рішення про відмову їй в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання. За результатами перегляду Державною міграційною службою України рішення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 29.11.2022 року № 80111300016830 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання, [PERSON] було повідомлено про відсутність підстав для відміни вказаного рішення /лист № Г-12321-22/8.1/6567-22 від 28.12.2022 року Державної міграційної служби України/. У листі заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності Галатенка В. за № 251315-2024 від 21.11.2024 року, направленого представнику [PERSON] - адвокату Бураго М.Д. на її адвокатський запит щодо надання відомостей про місце перебування [PERSON] , зазначено, що в Шевченківському УП ГУ НП у м. Києві відсутні відомості про місце перебування [PERSON] , [INFO] . Повідомлено, що працівниками управління поліції було перевірено вказане представником можливе місце проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На даний час за вказаною адресою, згідно пояснення сусідів, ніхто не проживає на протязі тривалого часу. Відповідно до бази ІПНП [PERSON] не була учасником подій, перевірка яких проводилась НПУ. На даний час відсутні підстави для оголошення [PERSON] у розшук та проведення заходів, направлених на встановлення її місця перебування. Відповідно до листа начальника Управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Семинога І. від 24.11.2022 року проведено перевірку інформації, зазначену в заяві-анкеті № 105131129 від 15.11.2022 року громадянкою РФ [PERSON] , [INFO] , яка звернулась за оформленням/обміном посвідки на тимчасове проживання на підставі возз`єднання сім`ї з громадянином України (на підставі шлюбу). Згідно з п.п. 7, 9 п. 4, п.п. 5, 6 п. 6 Положення про Управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, затвердженого Наказом ЦМУ ДМС від 30.07.2021 року № 136 а/т та посадових інструкцій державного службовця даного Управління, головним спеціалістом відділу супроводу [PERSON] та головними спеціалістами відділу протидії нелегальної міграції Володимиром Безатосним та [PERSON] проведено виїзну перевірку адреси проживання іноземця зазначеної в заяві-анкеті, а саме: [ADDRESS] . За результатами перевірки встановлено, що за вказаною в заяві-анкеті адресою проживання, громадянка РФ [PERSON] , [INFO] не проживає, що підтверджується інформацією, отриманою від мешканців з кв. [ADDRESS] даного будинку під час виїзду та безпосередньо очного спілкування. Оскільки двері до квартирного приміщення [ADDRESS] ніхто не відчинив, працівниками Управління надано фото вищевказаної іноземки мешканцям кв. [ADDRESS] даного будинку, на що останні повідомили, що вказана громадянка в кВ. [ADDRESS] не проживає. Від письмових пояснень та надання своїх персональних даних мешканці кв. [ADDRESS] даного будинку відмовились. Також у вказаному листі зазначено про те, що за інформацією, наданою Департаментом з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації, зазначена іноземкою в заяві-анкеті місце реєстрації, а саме: [ADDRESS] належить до адреси масової реєстрації - місця проживання осіб за однією адресою, де кількість зареєстрованих осіб становить 1504 осіб. Вищевикладені результати проведеної перевірки працівниками Управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області свідчать про встановлення факту подання громадянкою РФ [PERSON] завідомо неправдивих відомостей при зверненні за оформленням/обміном посвідки та тимчасове проживання, що є підставою для відмови в оформленні та видачі посвідки на тимчасове проживання в Україні відповідно до п.п. 9 п. 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого ПКМУ від 25.04.2018 року № 322. Згідно з листом № 8010.6.2-39859/80.4-25 від 19.08.20925 року за підписом заступника начальника ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Тимощук О., направленого на адресу Шевченківського районного суду м. Києва на виконання ухвали суду від 16.06.2025 року, з приводу документування посвідками на тимчасове проживання в Україні повідомлено, що за даними відомчої інформаційної системи ДМС України громадянка РФ [PERSON] 23.12.2021 року була документована ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області посвідкою на тимчасове проживання в Україні № [NUMBER] терміном дії до 22.12.2022 року на підставі частини 10 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» як особа, яка прибула в Україну з метою провадження волонтерської діяльності. Станом на 19.08.2025 року статус посвідки та тимчасове проживання № [NUMBER] - «недійсна у зв`язку із закінченням строку дії». Також у вказаному листі зазначено, що 15.11.2022 року громадянка РФ [PERSON] звернулась до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області із заявою про обмін посвідки на тимчасове проживання в Україні № [NUMBER] у зв`язку із закінченням строку дії посвідки на тимчасове проживання та зміною інформації (зміна підстав) на підставі частини 14 статті 4 Закону України як особа, яка прибула в Україну з метою возз`єднання сім`ї з громадянином України (на підставі шлюбу з [PERSON] ). 29.11.2022 року ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області було прийнято рішення № 80111300016830, яким відмовлено [PERSON] в оформленні посвідки на тимчасове проживання в порядку обміну на підставі підпункту 9 пункту 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, відкликання, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 25.04.2018 № 322 (в редакції, чинній на дату прийняття рішення), оскільки, як зазначено у листі, за результатами проведеної перевірки інформацію про місце проживання вказаної іноземки за адресою, зазначеною нею у заяві-анкеті як місце проживання: [ADDRESS] не було підтверджено, що свідчило про подання нею завідомо неправдивих відомостей. Заявниця оскаржила рішення від 29.11.2022 № 80111300016830 до суду. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2024 у справі № 320/4577/23 визнано протиправним та скасовано рішення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 29.11.2022 № 80111300016830 про відмову [PERSON] в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання в Україні; зобов`язано ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області розглянути документи, подані [PERSON] відповідно до заяви-анкети від 15.11.2022 року № 105131129 про оформлення та видачу посвідки та тимчасове проживання в Україні, прийняти відповідне рішення за наслідками розгляду цієї заяви, з урахуванням її правової оцінки, наданої судом у рішенні. На виконання рішення суду та

Outcome: dismissed