Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я. звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивує тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" (далі ТОВ "Мілоан") та відповідачем 14.07.2020 року було укладено договір про споживчий кредит № 2078686, який було підписано електронним цифровим підписом позичальника (одноразовим ідентифікатором в якості особистого підпису). За умовами договору сума кредиту становить 7000 грн. Кредит надається строку на 30 днів, з 14.07.2020 по 13.08.2020 (п.п. 12, 13 Договору). Відповідно до п. 1.5 орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 9338 грн. П. 1.5.1 Договору встановлено, що комісія за надання кредиту становить 490 грн., яка нараховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Відповідно до п. 1.5.2 Договору проценти за користування кредитом: 1848 грн., які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фксована. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.2.3 Договору Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом Позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п.1.4, якщо Позичальник всупереч умовам цього Договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то у випадку невиконання Позичальником умов цього Договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти з дня наступного за днем визначеним п.1.4 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів в період правомірного користування кредитом є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний період під час прострочення, це означає, що в період правомірного користування кредитом Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Якщо після настання дати встановленої п.1.4 Договору Позичальник продовжуватиме користуватись кредитом, проценти за стандартною (базовою) ставкою будуть нараховуватись протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинене або припинено Товариством в односторонньому порядку. При цьому Сторони погодили, що після зупинення Товариством в односторонньому порядку нарахування процентів Товариство вправі в будь-який момент без погодження з Позичальником відновити нарахування таких процентів до моменту повного виконання Позичальником зобов`язань за договором або до моменту припинення нарахування процентів за рішенням Товариства. Незважаючи на інші умови Договору сторони домовились, що якщо Позичальник всупереч умовам цього Договору продовжує користуватись кредитом після спливу терміну (дати) повернення кредиту, проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 Договору в період прострочення Позичальника нараховуються за вибором Позикодавця в якості процентів за користування кредитом або в якості процентів передбачених ст.625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів передбачених ст.625 Цивільного кодексу України, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 Договору. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника. Договором передбачено, що позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на продовження строку користування/повернення кредиту на тих самих умовах, на певну кількість днів доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів ТзОВ "Мілоан". У подальшому, між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Факторинг Партнерс" 26 липня 2024 року укладено договір факторингу № 26-07/2024, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило на користь ТОВ "Факторинг Партнерс" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2078686. В порушення умов виконання договору, станом на день звернення до суду із даним позовом заборгованість за договором відповідачем не погашена, проценти за користування кредитними коштами не сплачені, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Так, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 2078686 від 14.07.2020, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 30338 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (залишок по кредиту) 7000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 22848 грн, заборгованість по комісії 490 грн. Представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 2078686 від 14.07.2020 у розмірі 30338 грн., а також понесені позивачем витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, та витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн. 13 серпня 2025 ухвалою Шацького районного суду Волинської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник відповідача [PERSON] адвоката Берзінь С.Л. подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить у задоволенні позову відмовити. Вказує, що позивач не надав суду доказів укладення між сторонами кредитного договору та перерахування кредитних коштів на картку саме відповідача. Кредитний договір №2078686 від 14.07.2020 та анкета-заява не містять підпису позичальника [PERSON] . Крім того, наданий позивачем розрахунок заборгованості не відповідає нормам закону та умовам кредитного договору. Також вважає, що з огляду на складність справи та виконані адвокатом роботи, ціну позову, заявлена до стягнення з відповідача на користь ТзОВ "Факторинг Партнерс" сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13000 грн. не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності. 29.08.2025 представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якому представник банку вважає обставини викладені у відзиві на заперечення позовних вимог безпідставними та такими, що не відповідають дійсності. Просив позов задовольнити повністю. Представник позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» в судове засідання не з`явився, подав заяву про здійснення розгляду справи у відсутності представника позивача. Представник відповідача [PERSON] адвокат Берзінь С.Л. подав заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, просив відмовити у задоволенні позову, а також стягнути з ТОВ «Факторинг Партнерс» судові витрати по оплаті послуг адвокатського бюро "Калінін і партнери" за надання професійної правничої допомоги в розмірі 3000 грн. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і в установлений строк (термін). Судом встановлено, що 14.07.2020 року ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) і [PERSON] (позичальник) уклали в електронній формі кредитний договір № 2078686, за умовами якого ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 7000 грн, а [PERSON] , у свою чергу, зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом (пункти 1.1, 1.2 кредитного договору). Довідкою про ідентифікацію, виданою ТзОВ "МІЛОАН" підтверджується, що клієнт [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір №2078686 від 14.07.2020 ідентифікований ТзОВ "МІЛОАН": одноразовий ідентифікатор L26978, дата відправки ідентифікатора позичальнику - 14.07.2020, номер телефону/ електронна пошта на яку відправлено ідентифікатор [NUMBER] (а.с. 43). [PERSON] підписав кредитний договір електронним підписом - одноразовим ідентифікатором L26978 14 липня 2020 року, що відповідає вимогам зазначеним в п. 6.1, 6.2 Договору (а.с. 26-28). Кредитний договір містить персональні дані відповідача, зокрема, РНОКПП, дані паспорта, місце проживання, номер мобільного телефону. Зібрані докази вказують на те, що ТОВ «Мілоан» і [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, у якому досягли згоди з усіх істотних умов, а саме: щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, комісії, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких доказів не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. З урахуванням наведеного вище, доводи відповідача про те, що сторони не підписали належним чином договір, а тому не досягли згоди щодо усіх його істотних умов, є необґрунтованими. Пунктами 1.3, 1.4 кредитного договору встановлено, що кредит надається строком на 30 днів з 14 липня 2020 року, термін (дата) повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом - 13 серпня 2020 року (а.с.26). Згідно умов Договору орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом, складає 3038 грн (пункт 1.5 кредитного договору). Згідно з пунктами 1.5.2, 1.6 кредитного договору проценти за користування кредитом складають 1848 грн, які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (пункт 2.1 кредитного договору). Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору (пункт 2.2.2 кредитного договору). 14 липня 2020 ТОВ «Мілоан» перерахувало на картковий рахунок [PERSON] (платіжна карта № [NUMBER] ) 7000 грн кредитних коштів, що підтверджується випискою за договором б/н за період з 14.07.2020-14.08.2020, витребуваною ухвалою суду за клопотанням представника позивача. Даною випискою також підтверджується, що картковий рахунок № [NUMBER] належить [PERSON] , номер його мобільного телефону [NUMBER] (а.с.122-124). Дані про зарахування коштів у Виписці збігаються з довідкою ТзОВ Фінансова компанія "Елаенс" про перерахунок коштів, ІD платежу та сума платежу збігаються, платник Miloan, все це також узгоджуються з умовами договору (а.с. 44). Отже, дані у Виписці спростовують твердження сторони відповідача про те, що кредитні кошти відповідачу [PERSON] 14.074.2020 не надходили. Натомість [PERSON] в установлений кредитним договором строк не повернув грошові кошти в повному обсязі та не сплатив проценти за користування ними. Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З розрахунку наданому первісним кредитором вбачається, що станом на 12.10.2022 розмір заборгованості за кредитним договором склав 30338 грн, з яких 7000 грн. заборгованість за кредитом (залишок по кредиту), 22848 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, заборгованість по комісії 490 грн. (а.с. 8-9). Відповідач у поданому до суду відзиві стверджує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не відповідає нормам закону та умовам кредитного договору, оскільки кредитор має право нараховувати проценти за кредитним договором лише в межах строку дії договору (кредитування). Проте такі твердження відповідача не відповідають обставинам справи. Пунктом 1.4 кредитного договору визначено, що терміном повернення кредиту і процентів за користування кредитом є 13 серпня 2020 року. Разом з тим, в п. 2.2.3 Договору зазначено, зокрема, наступне, якщо після настання дати встановленої п. 1.4 Договору Позичальник продовжуватиме користуватись кредитом, проценти за стандартною (базовою) ставкою будуть нараховуватись протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинене або припинено товариством в односторонньому порядку. У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором у строк до 13 серпня 2020 року. Відповідно [PERSON] продовжував користуватись кредитними коштами, тому проценти нараховувались відповідно до п. 2.2.3 Тому наведений позивачем розрахунок заборгованості за процентами відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору. Отже, наявні правові підстави для задоволення вимог про стягнення процентів у повному обсязі. П. 1.5.1 Договору встановлено, що комісія за надання кредиту становить 490 грн., яка нараховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту одноразово (а.с. 24). Із положень пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). У силу частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 26 липня 2024, Між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Факторинг Партнерс" укладено договір факторингу № 26-07/2024, у відповідності до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "Факторинг Партнерс" права вимоги зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, у тому числі щодо боржника [PERSON] на суму 30338 грн, з яких 7000 грн. заборгованість за кредитом (залишок по кредиту), 22848 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, заборгованість по комісії 490 грн. (а.с.11-25). Надалі ТОВ «Мілоан» відступило ТзОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] не виконав зобов`язання за кредитним договором, а тому з нього на користь ТзОВ «Факторинг Партнерс» як нового кредитора слід стягнути заборгованість. Відтак на користь позивача ТзОВ «Факторинг Партнерс» з відповідача [PERSON] підлягає стягненню борг за договором про споживчий кредит № 2078686 у розмірі 30338 грн, з яких 7000 грн. заборгованість за кредитом (залишок по кредиту), 22848 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, заборгованість по комісії 490 грн. Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2422 грн 40 коп. відповідно до статті 141 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Факторинг Партнерс». У позовній заяві ТзОВ «Факторинг Партнерс» заявлено про стягнення з [PERSON] 13000 грн понесених витрат на правову допомогу. На підтвердження витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано: - копію договору № 02-072024 про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року, укладеного між адвокатом адвокатським об`єднанням "Лігал Асістанс" і позивачем; - витяг з Акту №13 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом на загальну суму 13000 грн. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Із вказаного слідує, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. У частині 3 статті 137 ЦПК України зазначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, беручи до уваги шаблонність позовної заяви (зміна обставин справи та даних боржників), зважаючи на заперечення відповідача щодо доцільності стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, слід визначити у розмірі 7000,00 гривень. У зв`язку з тим, що позов задоволено в повному обсязі, витрати відповідача на професійну правничу допомогу стягненню з позивача не підлягають. На підставі статей 11, 13, 16, 509, 510, 526, 626-628, 638, 1054 ЦК України,

Outcome: approved