Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа [PERSON] , в якому просила скасувати арешт нерухомого майна, а саме житлового будинка, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що був накладений у період часу з 28.09.2011 та 22.11.2012 року, на підставі постанов Ленінського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ від 20.09.2011 року та 14.11.2012 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] 04.11.2022 приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківській області Арнаутова Т.А. надала свідоцтво про право на спадщину з законом, у якому зазначено: що позивачка є спадкоємцем рухомого та нерухомого майна після смерті батька, а саме: 1/3 частки, а також [PERSON] - спадкоємцем на 1/3 частки. Позивач вказує, що при оформленні права власності на цей житловий будинок, з`ясувалося, що спадкоємці позбавлені права отримати оформити спадщину, у зв`язку з тим що на цей житловий будинок накладений арешт (обтяження), у період з 28.0.2011 року та 22.11.2012 року, накладені на підставі постанов Ленінського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ від 20.09.2011 року та 14.11.2012 року. У зв`язку з такими обставинами, приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області - Арнаутовою Т.А. було надано відмову у видачі свідоцтва про спадщину від 25.06.2025 за №413/0214. Позивач вказує, що обтяження у вигляді арешту майна, яке належить на праві власності [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , створює перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпорядження таким майном. У звя`язку з цим існує необхідність скасувати заборону відчудження об`єкту нерухомого майна, накладеного у період з 28.0.2011 року та 22.11.2012 року, накладені на підставі постанов Ленінського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ від 20.09.2011 та 14.11.2012 років. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу встановлено 15-тиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторони про інше. В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав, копії ухвали суду про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками Холодногірсько-Новобаварським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції отримано 26.08.2025 27.08.2025 засобами ЄСІТС у кабінет Електронного суду, про що свідчать відповідні довідки про доставку електронного документу сормовані АСДС (а.с. 19, 22). Третя особа [PERSON] про наявність справи у суді повідомлена своєчасно та належним чином, копії позовної заяви з додатками отримала, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення про вручення судової кореспонденції 29.08.2025, пояснень, будь-яких заяв чи клопотань щодо розгляду справи до суду не надсилала (а.с. 20). Отримавши позовну заяву з додатками, відповідачем не подано відзив на позов, який містив би заперечення на нього. Третя особа з поясненнями до суду не зверталась, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Матеріали справи свідчать, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Листом приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутової Т.А. від 25.06.2025 [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину. Нотарус вказала таке: розглянувши заяви від 23.06.2025 року за спадковою справою № 169/2021 про видачу свідоцтв про право на спадщину законом та свідоцтва про право власності у спільному майні подружжя після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , який мешкав на день смерті в [ADDRESS] , на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] та інші документи спадкової справи, вважала, що видати свідоцтва про право на спадщину за законом (по 1/6 частці житлового будинку) та свідоцтво про право власності в спільному майні подружжя (на 1/2 частку) на ім`я доньки померлого [PERSON] , [INFO] , та дружини померлого, [PERSON] , [INFO] , неможливо у зв`язку з тим, що згідно даних інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.06.2025 року, виданої приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Арнаутовою Т.А. за суб`єктом - [PERSON] є в наявності чинні записи про арешти нерухомого майна від 28.0.2011 року та 22.11.2012 року, накладені на підставі постанов Ленінського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ від 20.09.2011 року та 14.11.2012 року (а.с. 4). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №305048801 від 15.07.2022, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] був власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 64188748 від 15.07.2022 об 11:07:09, приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутової Т.А, на підставі для державної реєстрації: Довідка, серія та №: 134, виданий 04.07.2022, видавник: Комунальне підприємство «Центр нерухомості №1»; технічний паспорт, серія та №: ТІ01:5060-1485-0462-7098, виданий 04.07.2022, видавник: ЄДЕССБ, Документ отримано з ЄДЕССБ (а.с. 9). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2022 року, засвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутовою Т.А., спадкоємцями майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , що мешкає у [ADDRESS] - на 1/3 (одну третю) частку, донька, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , що мешкає в [ADDRESS] - на 1/3 (одну третю) частку та син, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , що мешкає у [ADDRESS] (одну третю) частку. Така спадщина складалася з: частки грошового вкладу з усіма видами відсотків, компенсацій, індексацій, що до них нараховані та знаходяться у АТ КБ «Приват Банк». Свідоцтво про право власності на 1/3 (одну другу) часткуц спадкового майна, тобто на 1/6 (одну шосту) частку грошового вкладу видано лише [PERSON] (а.с. 10). Згідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання, щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч. 6 ст. 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено у інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави передачені п. 1-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром», або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про особливості реформування підприємства оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту у порядку, передбаченому ст. 11 ЗУ «Про особливості реформування підприємства оборонно-промислового комплексу державної форми власності». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. У зв`язку з наявністю вказаного обтяження на об`єкт нерухомості позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права. У відповідності до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частина 1 статі 319 ЦК України визначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Приписами ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі, зокрема, судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили. Згідно із ст. 4 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду з захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право. Відповідно до вимог ч. 1 4 ст. 12, ч. 1, 2 ст. 13, ч. 1 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ст. 79, ч. 1, 2 ст. 80, ч. 1, 5, 6 ст. 81, ч. 1, 2 ст. 83, ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Заявляючи позов про зняття арешту з майна, позивачка посилається на наявність постанов Ленінського ВДВС ХМУЮ від 20.09.2011 та 14.11.2012, якими накладено арешт на майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] . Між тим позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження цих обставин. Ані зазначених постанов ВДВС, ані витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта щодо обтяження щодо цього майна не надано. Позивачкою надано лише відповідь нотаріуса, де є посилання на чинні записи про арешт нерухомого майна та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, яке сформовано 15.07.2022, з якої вбачається, що власником спірного будинку є [PERSON] (а.с. 4, 9). За таких обставин суд позбавлений можливості встановити коли конкретно, ким, у зв`язку з чим накладено арешт на майно; хто є стягувачем або стягувачами за постановами ВДВС; на якій стадії знаходяться виконавчі провадження, закінчені провадження або знаходяться на стадії виконання; у зв`язку з чим не знято арешт. Відповідно до пункту 2 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном. Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізовано. Суд звертає увагу, що стягувачі, тобто особи, яких безпосередньо стосується питання зняття арешту, оскільки арешт накладено в їх інтересах для виконання виданого виконавчого документа, до участі у справі не притягнуті. Крім того позивачкою не надано правовстановлюючих документів на спірний будинок та доказів наявності родинних відносин з померлим (свідоцтво про народження та про реєстрацію шлюбу, оскільки прізвище позивачки змінено). За таких обставин позов задоволенню не підлягає. Щодо судових витрат: Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на зазначене, та враховуючи, що у задоволенні позову [PERSON] відмовлено, понесені нею судові витрати у справі, які складаються із судового збору покладаються судом на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed