Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

19.08.2025 позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить: позбавити [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ) батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі, що становлять частини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягування з 19.08.2025 року та аліменти сплачувати на користь установ чи осіб, де буде знаходитися дитина. Позовні вимоги мотивують тим, що відповідачка ніяким чином не піклується про доньку, постійно зловживає спиртними напоями, веде непристойний спосіб життя, не приводила санітарний стан будинку в належний вигляд, не надавала належного догляду дитині, не забезпечувала дитину належним медичним обслуговуванням, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що і стало підставою звернення до суду. Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.08.2025 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.10.2025закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала повністю із підстав, викладених у ньому, та просила задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала визнала. Представник служби у справах дітей Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області підтримала позов. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вислухавши пояснення учасників справи, покази свідка, дійшов до такого висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За приписами ч.ч. 1-3 ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Положеннями ч.ч. 1, 8, 9 ст. 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно з вимогами ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Статтею 150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В преамбулі до Конвенції про права дитини, зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Положеннями Конвенції про права дитини передбачено, що дитина має право на ім`я і набуття громадянства, а також право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Підстави позбавлення батьківських прав визначені ч. 1 ст. 164 СК України. Так мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось з них. У ч. 2 п. 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Установлено, що [PERSON] є матір`ю малолітньоїдоньки - [PERSON] , [INFO] ,що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Батьком є [PERSON] , [INFO] . Малолітня [PERSON] проживала з матір`ю [PERSON] у будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа № 12383/117/6/01-24 від 22.11.2024відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області що надано відділу «Служба у справах дітей» Тростянецької міської ради, до відділення поліції надійшло повідомлення про те, що у родині громадянки [PERSON] було скоєно домашнє насильство фізичного характеру відносно новонародженої дитини [PERSON] , [INFO] . Відносно [PERSON] було складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та винесено ТЗпСК. Під час обстеження житлово-побутових умов сім`ї громадянки [PERSON] 20.11.2024 було установлено, що порушено санітарно-гігієнічні умови проживання, не створено належних умов для проживання дитини. Усі кімнати у занедбаному стані: не прибрано, предмети домашнього ужитку розкидані. Матір не виконувала свої батьківські обов`язки щодо утримання новонародженої дитини, не піклувалася про її здоров`я, не здійснювала належний догляд за дитиною. Малолітня [PERSON] була постійно брудна. Дитині було встановлено діагнози: вроджена вада серця (відкрита артеріальна протока- Q 25.0), дисплазія кульшових суглобів (Q 65.0), вроджений сколіоз хребта (деформація грудної клітки - Q76.3), збіжна косоокість правого ока (Н 50.0), затримка психомоторного розвитку (F 70.0). [PERSON] 20.11.2024 написала заяву до відділу «Служби у справах дітей» Тростянецької міської ради про відібрання у неї доньки [PERSON] . Згідно розпорядження Великописарівського селищного голови від 21.11.2024 № 146-ОД «Про влаштування малолітньої дитини до родини патронатного вихователя» за клопотанням відділу «Служба у справах дітей» Тростянецької міської ради від 20.11.2024 № 144/01-23, новонароджена дитина була влаштована до родини патронатного вихователя [PERSON] у [ADDRESS] . [PERSON] при влаштуванні до родини патронатного вихователя була у досить складному фізичному стані, що відображено у Висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, виданомуКНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Кириківської селищної ради, та у довідці № 3 від 27.03.2025 КНП «Центр первинної медико - санітарної допомоги» Кириківської селищної ради. Ситуація у родині [PERSON] не покращилась. Ураховуючи відсутність суттєвих позитивних змін у влаштуванні побуту та поведінці громадянки [PERSON] , за клопотанням відділу «Служби у справах дітей» Тростянецької міської ради від 18.02.2025 № 47/01-21, розпорядженням Великописарівського селищного голови від 18.02.2025 № 24- ОД «Про продовження терміну перебування дитини у сім`ї патронатного вихователя», новонароджена [PERSON] продовжила проживати у патронатній сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За клопотанням відділу «Служба у справах дітей» Тростянецької міської ради від 09.05.2025 № 80/01-21, розпорядженням Великописарівського селищного голови від 14.05.2025 № 72-ОД «Про продовження терміну перебування дитини у сім`ї патронатного вихователя», малолітня [PERSON] залишилась проживати у патронатній родині [PERSON] й надалі, так як неможливо було повернути дитину матері, [PERSON] . 31 липня 2025 року громадянка [PERSON] написала нотаріально завірену заяву про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] [INFO] . Станом на сьогодні, малолітня дитина [PERSON] , продовжує своє перебування у патронатній сім`ї [PERSON] , за клопотанням відділу «Служба у справах дітей» Тростянецької міської ради від 05.08.2025 № 126/01-21 та розпорядженням Великописарівського селищного голови від11.08.2025 № 108-ОД «Про продовження терміну перебування дитини у сім`ї патронатного вихователя». Громадянка [PERSON] неодноразово попереджалась про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків щодо утримання новонародженої дитини. Спеціалістами відділу «Служба у справах дітей» Тростянецької міської ради постійно проводились профілактичні бесіди щодо виконання своїх батьківських обов`язків. Однак проведена робота не давала відповідних результатів. Матір постійно зловживала алкогольними напоями, не приводила санітарний стан будинку в належний вигляд. Питання позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Охтирської районної державної адміністрації 14.08.2025. Комісією прийнято рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Допитана як свідок [PERSON] , повідомила суд про те, що дитиною з народження наразі опікується як патронатний вихователь. Мати життям та вихованням дитини не цікавиться, жодного разу не відвідувала дитину, декілька разів телефонувала, не передавала будь-які речі. Орган опіки та піклування Охтирської районної державної адміністрації надав висновок, відповідно до якого дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ухилення відповідачки [PERSON] від виконання обов`язків по вихованню доньки знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи, з огляду на те, що її поведінка відносно малолітньої дитини свідчить про свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками по утриманню та вихованню доньки. Відповідачка не приймає участі у житті дитини, не переймається її фізичним і духовним розвитком, навчанням, підготовкою до самостійного життя. На переконання суду надання матері можливості налагодити родинні стосунки з дитиною та попередження її про неприпустимість ухилення від участі у вихованні і утриманні доньки, зміну ставлення до її виховання не матиме жодних позитивних наслідків, оскільки з довготривалої поведінки [PERSON] вбачається, що вона не має наміру виховувати та забезпечувати дитину, не проявляє бажання спілкуватися з дитиною, хоча ніхто їй в цьому не перешкоджає і вона об`єктивно має таку можливість. Її твердження про подальший намір піклуватись про дитину суд розцінює як не щирі, та такі, що не заслуговують на довіру. Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, вирішуючи позов у межах заявлених вимог з урахуванням принципів розумності, справедливості, виваженості, пропорційності, виходячи з розумного балансу інтересів сторін, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та позбавлення [PERSON] батьківських прав, що в першу чергу відповідатиме інтересам малолітньої дитини. Відповідно до частин 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до частини 2 ст. 247 СК України встановлення опіки не припиняє права дитини на отримання аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 (п`ятдесят) % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на утримання дитини, та аліменти сплачувати на користь установ чи осіб, де буде знаходитися дитина і стягувати їх до її повноліття, відповідно до вимог ст.ст. 182, 184 СК України, оскільки відповідачка офіційно ніде не працює. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у сумі 2422,40 грн.в прибуток держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved