Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

08 вересня 2025 року ТОВ «Свеа фінанс» в підсистемі «Електронний суд» (вх. № 3423/25) через свого представника Паладич А.О. звернулося в суд з позовом до [PERSON] , в якому представник просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 22 березня 2024 року № 1388973 в розмірі 91874,96 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 22 березня 2024 року між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 1388973, який підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М914», що був надісланий на його особистий номер телефону [NUMBER] . Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту - 15000 грн, строк кредиту - 360 днів, базова процентна ставка становить 2,5 % в день. ТОВ «Селфі кредит» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] виконало та надало останньому кредит в сумі 15000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на його платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек», однак, відповідач своїх зобов`язань щодо повернення позики та нарахованих процентів не виконав. 20 січня 2025 року ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Свеа фінанс» уклали договір факторингу № 01.02-01/25, за умовами якого ТОВ «Свеа фінанс» набуло права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором від 22 березня 2024 року № 1388973. Внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо погашення кредиту та процентів у встановлений строк за ним станом на день складання позовної заяви утворилась заборгованість в розмірі 91874,96 грн, з яких: 14999,96 грн - заборгованість по тілу кредиту, 69375 грн - заборгованість по відсотках та 7500 грн - пеня. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, представник позивача просила суд стягнути з нього на користь позивача заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати по справі у вигляді сплати судового збору. Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 09 вересня 2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 10 год 30 хв 10 листопада 2025 року. Представник позивача ТОВ «Свеа Фінанс» в судове засідання не з`явилася, в прохальній частині позовної заяви та в окремій письмовій заяві просила справу розглядати за відсутності представника, позовні вимоги підтримала, не заперечила проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, однак, до початку підготовчого засідання подав заяву (вх. № 3597/25 від 22 вересня 2025 року), в якій позовні вимоги визнав та просив розгляд справи проводити у його відсутності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов, з врахуванням положень ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 березня 2024 року між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1388973, який підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М914», що був надісланий на його особистий номер телефону [NUMBER] . Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту - 15000 грн, строк кредиту - 360 днів, базова процентна ставка становить 2,5 % в день. ТОВ «Селфі кредит» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] виконало та надало останньому кредит в сумі 15000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на його платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек» від 20 січня 2025 року № 20250120-2095. 20 січня 2025 року ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Свеа фінанс» уклали договір факторингу № 01.02-01/25, за умовами якого ТОВ «Свеа фінанс» набуло права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором від 22 березня 2024 року № 1388973. Відповідач [PERSON] зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів за кредитним договором від 22 березня 2024 року № 1388973 не виконав, внаслідок чого станом на 20 січня 2025 року (на момент відступлення права вимоги) за ним утворилась заборгованість в розмірі 91874,96 грн, з яких: 14999,96 грн - заборгованість по тілу кредиту, 69375 грн - заборгованість по відсотках та 7500 грн - пеня. Згідно ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач визнав позов в повному обсязі та не надав будь-яких доказів, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 22 березня 2024 року № 1388973. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує наступним чином. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв`язку з наведеним та враховуючи прийняття судом визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позовної заяви, що складає 1211,20 грн (2422,40 х 50 %). При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача решту 50 відсотків понесених судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн, сплата яких належним чином підтверджується платіжною інструкцією від 26 серпня 2025 року № 20.

Outcome: approved