Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

У квітні 2025 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі також - ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», кредитодавець, позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , позичальник, відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 34 442,80 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. На підставі договору кредитної лінії від 07.12.2023 № 00-10536324 (далі також - кредитний договір), укладеного між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] у формі електронного документа з використанням електронного підпису, останній було надано кредит в розмірі 6 325 грн. З цієї суми кредитодавцем була утримана комісія в розмірі 575 грн. У подальшому на підставі договорів факторингу право вимоги до відповідачки перейшло до ТОВ «Макс-Кредит», а від нього - до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс». Відповідачка не виконувала належним чином зобов`язання за кредитним договором, що створило заборгованість у заявленому розмірі, яка складається із заборгованості по кредиту в розмірі 6 325 грн та заборгованості по несплаченим відсоткам в розмірі 28 117,80 грн. Ухвалою судді від 05.05.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та за клопотанням позивача від АТ «Універсал Банк» витребувано докази на підтвердження факту зарахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідачки. 14.05.2025 від відповідачки надійшов відзив на позовну заявуразом з доказами, на яких ґрунтуються її заперечення проти вимог позивача. Вирішуючи питання про прийняття до розгляду відзиву та доданих до нього доказів, суд застосовує такі процесуальні норми та виходить з таких мотивів. Статтею 178 ЦПК України визначено, що у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Згідно з частинами четвертою та п`ятою цієї норми копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, а до відзиву додаються, зокрема, документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. За приписами частини дев`ятої статті 83 цього Кодексу копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. В ухвалі про відкриття провадження у справі суд також зазначив про необхідність додання до відзиву доказів, які підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи, проте такі докази відповідачкою не надані. Обсяг доданих до відзиву доказів не є надмірним і на те, що такі докази є у позивача або вони є публічно доступними, відповідачка не послалась. Наведене дає підстави для висновку, що відзив та додані до нього докази подані з порушенням порядку, встановленого процесуальним законом, а тому суд не бере до уваги пояснення, викладені відповідачкою у відзиві, та надані нею докази, і вирішує справу на підставі пояснень та доказів позивача. 26.05.2025 від АТ «Універсал Банк» надійшли витребувані судом докази. Дослідивши надані позивачем докази і його письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 07.12.2023 між фінансовою установою ТОВ «Качай гроші» (кредитодавцем) та [PERSON] (позичальником) укладено електронний договір кредитної лінії № 00-10536324 (далі також - кредитний договір, договір), предметом якого є надання кредитодавцем позичальнику кредиту у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, та зобов`язання позичальника повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. У паперових копіях договору та паспорту споживчого кредиту, наданих позивачем на підтвердження факту укладення кредитного договору, викладені основні умови кредитування, а саме: тип кредиту - кредитна лінія; сума/ліміт кредиту - 5 750 грн; строк дії кредитної лінії (строк кредитування) - 240 календарних днів; строк та спосіб надання кредиту - 07.12.2023 шляхом перерахування коштів на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] ; тип процентної ставки - фіксована; розмір стандартної процентної ставки - 3% за кожний день користування кредитом; розмір зниженої процентної ставки, який діє в перші 30 днів виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за рекомендованою датою погашення процентів - 0,75% за кожний день користування кредитом; дата повернення кредиту - 03.08.2024 (розділ І). Пунктом 1.3.1. договору передбачено, що позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату погашення процентів 06.01.2024 та здійснювати чергові платежі по сплаті нарахованих процентів на кожний 30 день після рекомендованої дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії. Така ж умова міститься і у Графіку платежів (пункт 7.20.). Згідно з пунктами 3.1., 3.2., 3.3. договору розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється на щоденній основі, починаючи з дати перерахування коштів кредиту на платіжну картку позичальника до дня фактичного повернення кредиту протягом строку дії кредитної лінії. Розрахунок процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто методом факт/факт. До періоду розрахунку процентів включається день надання та не включається день повернення кредиту (крім випадку фактичного повернення кредиту в дату, яка не відповідає дню повернення кредиту) з урахуванням умов пункту 1.3.1. цього договору. Проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом. Пунктами 1.5., 1.5.1. договору передбачено, що в останній день повного погашення кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю одноразову комісію за надання кредиту у розмірі 10% від суми кредиту, що складає 575 грн. У пунктах 6.7. та 6.8. договору зафіксовано, що підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариства, отримав від товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену у частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Згідно з пунктом 7.3. договору позичальник підтверджує, що йому в чіткій та зрозумілій формі була надана інформація, вказана в частині 2 статті 12 закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», та він ознайомлений з Правилами надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай Гроші», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, повний текст яких розміщений на сайті https://kachay.com/ua/. Сторони кредитного договору визнали усі документи, підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, та підтвердили, що договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для сторін як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін (пункт 7.10.). Однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка полягає у визнанні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договори і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої домовленості, яка знайшла своє вираження у статтях 3, 6, 626, 627, 628, 629, 638 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін, погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 626, частина перша статті 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з приписами частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частина перша статті 1054 ЦК України дає визначення кредитного договору як договору, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Нормою статті 1055 цього Кодексу передбачено, щокредитний договір укладається у письмовій формі. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина друга статті 639 ЦК України). За змістом статей 205, 207 ЦК Українидоговір, укладений в електронному вигляді, є таким, що укладений у письмовій формі. Особливості укладання договору в електронному вигляді регулює Закон України «Про електронну комерцію» (далі - Закон про електронну комерцію), стаття 2 якого поширює його застосування у тому числі і на послуги систем дистанційного обслуговування та надання платіжних послуг в частині правочинів, вчинених в електронній формі, яка не суперечить спеціальному законодавству України, а саме Закону України «Про банки і банківську діяльність». Статтею 3 Закону про електронну комерцію визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.. Відповідно до статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону про електронну комерцію визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як установив суд, відповідачка [PERSON] акцептувала пропозицію фінансової установи ТОВ «Качай Гроші» щодо укладення кредитного договору, на виконання вимог частини четвертої статті 8 Закону про електронну комерцію повідомила про себе інформацію, необхідну для його укладення, та здійснила підписання договору електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 14460. Підписання відповідачкою договору електронним підписом, відтвореними шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був згенерований під час проходження процедури укладання договору та надісланий на зазначений нею номер мобільного телефону,є доказом ознайомлення її з предметом договору та усіма його умовами. За своєю юридичною природою вказаний договір є публічним договором приєднання, умови якого встановлені фінансовою установою у відповідній стандартній формі (Правилах надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай Гроші») та є однаковими для всіх споживачів, що відповідає положенням статей 633, 634 ЦК України. За положеннями статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів. Загальною умовою виконання зобов`язання є виконання його належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). Частиною першою статті 530 ЦК України установлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ТОВ «Качай Гроші»виконало свої зобов`язання щодо надання відповідачці кредиту в розмірі 5 750 грн у встановлений договором строк, про що свідчать дані реєстру транзакцій платіжного сервісу «Platon» (власник сервісу - ТОВ «Платежі Онлайн») та виписка з рахунку [PERSON] за картою № [NUMBER] (емітент - АТ «Універсал Банк»). 22.01.2024 ТОВ «Макс Кредит» як фактор та ТОВ «Качай Гроші»як клієнт уклали договір факторингу № 22-01/2024 та підписали акт приймання-передачі Реєстру боржників до договору факторингу. Предметом цього договору є зобов`язання клієнта відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру боржників в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, та зобов`язання фактора їх прийняти та передати (сплатити) клієнту суму фінансування. У Реєстрі боржників до договору факторингу № 22-01/2024 зазначено, що до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 00-10536324 на суму 14 432,80 грн, з яких: 6 325 грн - заборгованість по тілу кредиту; 8 107,80 грн - заборгованість по відсоткам. 16.08.2024 ТОВ «ФК «Ейс» як фактор та ТОВ «Макс Кредит» як клієнт уклали договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС з аналогічним предметом (зобов`язання клієнта відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру боржників в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, та зобов`язання фактора їх прийняти та передати (сплатити) клієнту суму фінансування) та підписали акт приймання-передачі Реєстру боржників до цього договору. У Реєстрі боржників до договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС зазначено, що до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 00-10536324 на суму 34 442,80 грн, з яких: 6 325 грн - заборгованість по тілу кредиту; 28 117,80 грн - заборгованість по відсоткам. У статті 512 ЦК України законодавець встановив підстави, за яких відбувається заміна кредитора у зобов`язанні, до яких, зокрема, належить передання кредитором своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Вказаною нормою передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. За правилом, установленим статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Законодавство України не містить жодних обмежень щодо заміни кредитодавця у зобов`язанні, що випливає з кредитного договору, та не встановлює вимогу одержання згоди позичальника на таку заміну. До того ж пункт 4.2.5. укладеного з відповідачкою договору містить умову про право кредитодавця відступити право вимоги за договором із заміною кредитора у зобов`язанні без згоди позичальника. Відповідно до положень статей 1077, 1079 цього Кодексу за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор), яким може бути лише банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частина перша статті 1078 цього Кодексу визначає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога) а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже внаслідок укладення між кредитодавцем ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» договору факторингута наступного відступлення фактором за цим договором (ТОВ «Макс Кредит») отриманих вимог ТОВ «ФК «Ейс» набуло прав кредитора у зобов`язанні, що виникло з кредитного договору № 00-10536324. З детального розрахунку заборгованості, здійсненого за період з 07.12.2023 по 16.08.2024, та виписки за кредитним договором № 00-10536324, яка охоплює період з 16.08.2024 по 03.01.2025, убачається, що жодних платежів на повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами відповідачка не здійснювала. Доказів протилежного суду не надано. За правилом, установленим статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підтвердження розміру позовних вимог позивач надав витяг з Реєстру боржників до договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС,згідно з яким він набув право вимоги до відповідачки на суму 34 442,80 грн, що включає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6 325 грн та заборгованість за процентами в розмірі 28 117,80 грн. Ці дані позивач відобразив у виписці з особового рахунку за кредитним договором № 00-10536324. Водночас суд констатує, що зазначений у вказаних документах розмір заборгованості за тілом кредиту не відповідає умовам кредитного договору, відповідно до якого відповідачці надано кредит в розмірі 5 750 грн. Саме таку суму кредитодавець перерахував на картковий рахунок позичальника. Що стосується включеної до тіла кредиту одноразової комісії за надання кредиту (575 грн), то слід зазначити, що за погодженими сторонами договору умовами договору комісія не входить до складу тіла кредиту і є окремим договірним платежем, вимог про стягнення якого позивач не заявив. Внаслідок безпідставного включення до тіла кредиту комісії позивач невірно розрахував і розмір заборгованості за процентами, при цьому ні позовна заява, ні витяг з Реєстру боржників, ні інші наявні в матеріалах справи докази, не містять достатніх даних, на підставі яких позивач визначив розмір вимог в цій частині. Разом з тим суд із застосуванням наведеного у кредитному договорі порядку розрахунку процентів самостійно здійснив такі розрахунки виходячи з розміру стандартної процентної ставки - 3% за кожний день користування кредитом, правомірність застосування якої зумовлена фактом порушення відповідачкою зобов`язання зі сплати процентів кожні 30 днів користування кредитом, та строку дії кредитного договору, який становить 240 календарних днів. Здійсненими судом математичними розрахунками установлено, що розмір невиконаного відповідачкою зобов`язання зі сплати процентів становить 41 400 грн (5 750х3%)х240). Отже ураховуючи, що визначений судом розмір невиконаного відповідачкою зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом перевищує заявлену до стягнення суму, неправильність розрахунку цієї складової боргу на вирішення справи не впливає і прав відповідачки не порушує. Підсумовуючи викладене, суд визнає обґрунтованими та доведеними вимоги ТОВ «ФК «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 33 867,80 грн, що включає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5 750 грн та заборгованість за процентами в розмірі 28 117,80 грн. За результатами розгляду справи суд здійснює розподіл судових витрат відповідно до положень статті 141 ЦПК України, яка визначає, що у разі часткового задоволення позову судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. За подання цього позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. У зв`язку з розглядом цієї справи позивач також має сплатити витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн, що підтверджується наданими ним доказами, а саме: договором про надання правничої допомоги № 2211/Е від 22.11.2024, укладеним між ТОВ «ФК «Ейс» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери»; додатком до цього договору - Протоколом вартості послуг; додатковою угодою до договору про надання правничої допомоги від 22.11.2024; актом прийому-передачі наданих послуг від 22.11.2024; довіреністю від 04.12.2024, виданою позивачем адвокату Тараненку А. І. Загальний розмір заявлених позивачем позовних вимог склав 34 442,80 грн, з яких судом задоволено вимоги на суму 33 867,80 грн, що становить 98/100 частин від заявлених вимог. З огляду на викладене на відповідачку слід покласти 98/100 частин судових витрат позивача, що у грошовому виразі становить 9 233,95 грн (9 422,40х98%). На підставі викладеного,

Outcome: partial