Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

За підсудністю із Запорізького районного суду Запорізької області надійшла цивільна справа № 317/2054/25 за позовною заявою АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між сторонами 05.04.2017 укладено кредитний договір № 200800255101, за яким позичальнику видано кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 1000,00 грн., який в подальшому збільшено до 29500,00 грн. Позивач стверджує, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином тривалий строк, внаслідок чого станом на 04.02.2025 заборгованість перед позивачем становить 44966,62 грн., яка складається із 29434,71 грн.-заборгованості за тілом кредиту; 15531,91 грн.-заборгованості за процентами. Позивач просить стягнути суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 44966,62 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 20.05.2025 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідачка надала до суду відзив, у якому не погоджуючись із позовом зазначила, що факт укладання кредитного договору не заперечує. Проте, позовна заява не враховує обставин її матеріального положення, адже позивачка перебуває у скрутному фінансовому становищі, не працює, вдова. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів, оскільки вважає їх завищеними. Дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Із матеріалів\~справи вбачається,\~що [PERSON] \~ 05.04.2017\~звернулась до\~позивача із\~заявою №\~200800255101на\~приєднання до\~договору комплексного\~банківського обслуговування\~фізичних осіб.\~Згідно паспорту\~споживчого кредиту\~орієнтовна загальна\~вартість кредиту\~для споживача\~становить 1000,00\~грн. Позивачем зі свого боку зобов`язання виконані, кредитні кошти відповідачці надано. Натомість, [PERSON] зобов`язання за вказаним договором не виконуються, внаслідок чого за останньою обліковується заборгованість на загальну суму 44966,62 грн. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За приписами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Позивачем було надано детальний розрахунок заборгованості відповідачки, з якого вбачається, що відповідачка неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання з виплати кредиту, відсотків за користування кредитом. Доказів на користь того, що відповідачкою було погашено вищевказані суми заборгованості, до суду не надано. Договір кредиту у встановленому законом порядку відповідачкою не оспорювався та не дійсним не визнавався. Отже, існують підстави для стягнення з відповідачки заборгованості за договором. Виходячи з правового аналізу вказаних норм встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці умови розумів позичальник, підписуючи договір (заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, паспорт). З приводу надання відповідачці розстрочки сплати боргу терміном на 24 місяці, суд, не може не дійти висновку, що відповідно до ст. ст.\~1050,\~1054,\~1056 ЦК України, сутність кредитних зобов`язань складається з обов`язку банку або іншої фінансової установи (кредитодавця) надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальника - повернути кредит та сплатити проценти у визначений сторонами спосіб та строк, який. Із системного тлумачення норм законодавства вбачається, що розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим. Жодних доказів на обгрунтування яких відповідачкою не надано. Положеннями ст. ст.\~77,\~79,\~80,\~81 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, не збирає докази самостійно. Відповідно до вимог\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги усі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» щодо стягнення заборгованості. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України із відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved