Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

1.Стислий виклад позовних вимог. 16.07.2025 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.06.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 79345142 (далі Договір). Договір підписано електронним підписом позичальника. Підписанням Договору відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті кредитодавця з повною інформацією щодо ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та його послуги, а також погодився, що до моменту підписання договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення Договору. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ за плату належні йому права вимоги, а ТОВ приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема ТОВ набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14\~431,00 грн, з яких: 5\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1\~125,00 грн сума заборгованості за відсотками; 8\~306,00 грн сума заборгованості за пенею, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача, а також судові витрати по справі. 2.Рух справи в суді. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2025 року, справа передана на розгляд головуючому судді Шептицькій Н.В. (ас 40). 17.07.2025 року з ЄДДР встановлено місце реєстрації відповідача (ас 41), оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності даної категорії справ, згідно частини 1 статті 27 ЦПК України. Ухвалою головуючої судді від 21.07.2025 року позовна заява прийнята до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи в судовому засіданні призначено на 20.08.2025 року (ас 42-43), який ухвалою суду від 20.08.2025 року відкладено на 07.10.2025 року (ас 52-53), який ухвалою суду відкладено на 11.11.2025 року (ас 67-68). Учасники справи, які були вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи (ас 69-75), в судове засідання не з`явились. Представник позивача в позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (ас 5зв). Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Суд ухвалив: проводити заочний розгляд справи у відсутності учасників справи, згідно ч.ч. 1, 4 ст. 223, ч. 1 ст. 279 ЦПК України, на підставі статті 280 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частин 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою прийняття рішення у цій справі є 11.11.2025 року - дата складення повного судового рішення. 3.Встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази на їх підтвердження. Дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що 21.06.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 79345142, згідно умов якого: - сума позики 5 000,00 грн (п.2.1.); - строк позики 30 днів (п.2.2.), дата повернення позики 20.07.2024 року (п.2.3); - денна процентна ставка 0,75%, яка діє протягом строку, що визначений в п.2.2. (2.3.); - денна процента ставка за понадстрокове користування позикою - 0 2,70% (п.2.3.); - пеня 2,7 в день за понадстрокове користування позикою (п.2.3.); - орієнтовно реальна річна процентна ставка 1\~186,17% (п.2.3.); - орієнтовно загальна вартість позики 6\~125,00 грн (п.2.3.). Договір підписано електронним підписом позичальника - одноразовим ідентифікатором - 37527. Кошти позики в сумі 5\~000,00 грн надані відповідачу у безготівковій формі шляхом перерахування на його поточний рахунок, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . В судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання за Договором, зокрема по повернення суми позики та сплаті відсотків за користування позикою, не виконував і станом на 01.11.2024 року мав заборгованість перед ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» за Договором в розмірі 14\~431,00 грн, з яких: 5\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1\~125,00 грн сума заборгованості за відсотками; 8\~306,00 грн сума заборгованості за пенею. В судовому засіданні встановлено, що 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ за плату належні йому права вимоги, а ТОВ приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників від 23.12.2024 року, зокрема ТОВ набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором. Встановлені обставини\~підтверджуються дослідженими\~в судовому\~засіданні письмовими\~доказами: Договором позики № 79345142 від 21.06.2024 року з додатком (ас 6-9), паспортом спожитого кредиту від 21.06.2024 року (ас 10-11), Договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2025 року (12-14), додатковою угодою №2 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2025 року (ас 15), додатковою угодою №7 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2025 року (ас 16), додатковою угодою №45 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2025 року (ас 17), актом прийому-передачі реєстру боржників №40 від 23.12.2024 року за Договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2025 року (ас 18), платіжною інструкцією № 587 від 27.12.2024 року (ас 19), реєстром боржників № 40 від 23.12.2024 року (ас 20), розрахунком ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» від 10.06.2025 року (ас 21-23), Статутом ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» від 2019 року (ас 30-31), Статутом ТОВ «ФК «ЄАПБ» від 2023 року (ас 32-34). Відповідач встановлені обставини не заперечив та не спростував, хоча суд надав йому таку можливість. 4.Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( [PERSON] ) взятих на себе зобов`язань перед позикодавцем ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (правонаступником якого у кредитних взаємовідносинах за Договором є позивач) за Договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. 5. Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ч. 1 ст. 212 ЦК України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно\~ст. 512 ЦК України,\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Відповідно до 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 21.06.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (правонаступником якого у кредитних взаємовідносинах за Договором є позивач) та [PERSON] укладено договір позики № 79345142, який підписаний його сторонами. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 5 000,00 грн, який він зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ним на визначених у кредитному Договорі умовах. Позивачем доведено, що [PERSON] було видано кредитні кошти у розмірі 5000,00 гривень. Однак, відповідач належним чином взяті на себе обов`язки за Договором не виконав, чим допустив заборгованість в розмірі\~6\~125, 00 грн, з яких: 5\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1\~125,00 грн сума заборгованості за відсоткам. Надаючи оцінку сумі заборгованості, що наведена позивачем, ураховуючи відсутність заперечень відповідача, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ щодо нарахування суми заборгованості за тілом кредиту і процентами є обґрунтованими, підставними і відповідають умовам Договору. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені, в судове засідання відповідач не з`явився, відзив на позовну заяву не подав. Доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними Договором відповідач також суду не подав. Враховуючи те, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідач не надав, а тому, позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за основною сумою боргу і заборгованості за відсотками необхідно задовольнити і стягнути з відповідача на користь ТОВ 6\~125, 00 грн, з яких: 5\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1\~125,00 грн сума заборгованості за відсоткам. Щодо вимоги позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею, штрафами. Як вбачається з позовної заяви позивач, окрім тіла кредиту і процентів за його користування, просить стягнути з відповідача\~\~за несвоєчасне виконання зобов`язання пеню в розмірі 8\~306,00 гривень. Надаючи правову оцінку даній позовній вимозі ТОВ, суд зазначає наступне. Відповідно до п.18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу,\~пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. 24 лютого 2022 року відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який триває і наданий час. Таким чином, з урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що вимога позивача у частині стягнення з відповідача пені в розмірі 8 306,00 грн є необґрунтованою і до задоволення не підлягає. 7. Розподіл між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову до суду ТОВ було сплачено судовий збір в розмірі 3 028,00 гривень. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму: 6\~125,00 грн : 14 431,00 грн х 3 028,00 грн = 1\~285,18 гривень.

Outcome: partial