Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , яким просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором у розмірі 366250,54 гривень, а також витрати по сплаті судового збору. \~ \~ \~ \~На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17 грудня 2019 року [PERSON] уклала з АТ «Альфа-Банк» договір про надання кредиту №501218139, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 300\~000,00 грн. строком на 48 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 32,00%. \~ \~ \~ \~АТ «Альфа-Банк» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в сумі 300\~000,00 грн, в свою чергу відповідач не виконала умови кредитного договору щодо повернення кредитним коштів, внаслідок чого за останньої станом на 20.09.2021 року утворилась заборгованість в сумі 366250,54, з яких заборгованість за тілом кредиту 281585,60 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 95867,94 грн. \~ \~ \~ \~20 вересня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором №501218139 від 17 грудня 2019 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] із визначеною сумою заборгованості 366250,54 грн. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 березня 2024 року відкрито провадження по справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання, викликано сторін по справі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 березня 2025 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до розгляду по суті. 29 квітня 2025 року на адресу Харківського районного суду від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про витребування доказів, у задоволенні якого ухвалою суду від 16 вересня 2025 року було відмовлено. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу місця проживання, які повернулись на адресу суду з поштовим повідомленням «адресат відсутній за вказаною адресою», а також з поштовим повідомленням про отримання судової кореспонденції особисто, із зазначенням особистого підпису відповідача. Причини неявки до суду відповідач не повідомила, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду не надала. Як зазначено в Постанові Касаційний цивільний суд Верховного Суду №496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - "за закінченням терміну зберігання" або "інші причини", є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Враховуючи неявку належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, суд, за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. 17 грудня 2019 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №501218139 відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» надав позичальнику кредиту сумі 300 000,00 грн., строк кредиту 48 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 32,00% річних. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Відповідач кредит отримала, але свої зобов`язання щодо повернення коштів не виконала, в результаті чого, станом на 20.09.2021 року в розмірі 377450,54 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 281585,60 гривень, заборгованості по відсоткам за користування кредитом -95864,94 гривень 20.09.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 3, на підставі якого АТ «АЛЬФА-БАНК» відступило, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло право вимоги в тому числі і до відповідача\~ [PERSON] за кредитним договором №501218139 . Відповідно до Додатку 1-1 до договору факторингу 33 від 20.09.2021 року «Характеристика прав вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами» ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №501218139 від 17.12.2019 року в сумі 377450,54 грн. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України). Згідно з положеннями ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 2 ст.1050ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За правилами, встановленими статтями 526,530,611,629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 612 Цивільного кодексу України\~визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст.\~598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ч. 2 ст.1054\~та ч. 2 ст.1050 Цивільного кодексу України\~наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514\~ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~516\~ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. За змістом статті 517\~ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З аналізу долучених до матеріалів справи доказів підтверджено факт відступлення права грошової вимоги від ТОВ «АЛЬФА-БАНК» до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», відносно боржника\~ [PERSON] \~за кредитним договором № 501218139 від 17 грудня 2019 року. У зв`язку з порушенням зобов`язань за Кредитним договором відповідач станом на 20.09.2021 року в розмірі 366250,54 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 281585,60 гривень, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 95864,94 гривень. За правилами\~ст. 611Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. З огляду на вищевказане, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано. На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Позивач в даному позові заявляє до стягнення лише частину заборгованості в розмірі 366250,54 грн. З огляду на вищевказане, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» підлягає стягненню заборгованість за договором від 17.12.2019 року у розмірі заявлених позовних вимог в сумі 366250,54 гривень, тобто, з урахуванням наведеного, суд зазначає, що позовні вимоги про стягнення суми заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України за результатами судового розгляду між сторонами підлягають розподілу судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн., оскільки позовні вимоги задоволено, то з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved