Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~12.09.2025\~року до\~Київського районного\~суду м.\~Харкова надійшла\~позовна заява\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу,\~зареєстрованого 03.12.1994 міським Палацом шлюбів м. Полтави, про що складено актовий запис №2491. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що спільне життя у них не склалося через різні погляди на життя, різні інтереси, відсутнє взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що примирення між ними неможливо, їх сім`я розпалася остаточно та поновлена бути не може. Від шлюбу мають дитину [PERSON] [INFO] . Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16.09.2025 року було відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судове засідання. 09.10.2025 позивач подала на адресу суду уточнену позовну заяву, у зв`язку зі зміною рішення щодо зміни прізвища після розірвання шлюбу, яку прийнято судом. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій вимогу про розірвання шлюбу підтримала та просила розглядати справу в судовому засіданні за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання\~ не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, на адресу суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 03.12.1994 Палацом шлюбів м. Полтави, актовий запис №2491, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Від шлюбу мають дитину [PERSON] [INFO] . Спільного господарства та бюджету сторони не ведуть, примирення не бажають. Їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може. \~ \~ \~ \~За змістом\~положень ч.\~1\~ст.\~24\~СК України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка.\~Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як передбачено ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Таким чином,\~ враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить\~ інтересам\~ подружжя, що має\~ вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачу суд залишає прізвище « [PERSON] ». Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved