Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором № 903992053 від 24.06.2023 у розмірі 31348,21 грн, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 червня 2023 року ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та [PERSON] уклали кредитний договір № 903992053 у формі електронного документа з використанням останньою одноразового ідентифікатора MNV42QS2. За умовами договору кредитор перерахував на банківську картку [NUMBER] [PERSON] , яку вона вказала у заявці при укладенні кредитного договору, 6550,00 грн, чим виконав своє зобов`язання. Однак, відповідачка належним чином не виконала своїх обов`язків щодо повернення коштів, тому за нею рахується заборгованість у розмірі 31348,21 грн, з яких 6550,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 24798,21 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, що підтверджується випискою з особового рахунку. 28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" укладено договір факторингу № 28/1118-01 (дія якого продовжувалася на підставі додаткових угод), відповідно до умов якого ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" відступило право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором, підписавши реєстр прав вимоги №246 від 29.08.2023, акт звірки взаємних розрахунків та протокол узгодження предмету факторингової аперації та обсягу переданих прав вимоги. 10 жовтня 2024 року ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" уклали договір факторингу № 10/1024-01, відповідно до якого перший відступив другому право вимоги за спірним кредитним договором. 04 червня 2025 року ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та позивач уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю, згідно з яким перший відступив останньому право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором на загальну суму 31348,21 грн. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідачки за кредитним договорам. ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. Представник позивача ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" у судове засідання з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, позов підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідачка [PERSON] в судове засідання на повторний виклик не з`явилася, причин неявки не повідомила, хоча була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, шляхом направлення рекомендованим поштовим відправленням (а.с. 114) ухвали про відкриття провадження у справі (а.с. 112-113), в якій визначена дата та час проведення судового засідання, за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 111), яке отримане, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 118). Також повістки про виклик до суду були сформовані у підсистемі "Електронний суд" (а.с. 153) та доставлені до її електроного кабінета користувача ЄСІТС, про що свідчать відповідні довідки (а.с. 151, 157). Крім того дані РНОКПП відповідачки внесені у статкартку в програмі "Д-3", що забезпечує її можливість отримувати всі процесуальні документи та повістки у застосунку "Дія". Причини неявки відповідачка не повідомила, відзив на позов не подавала, будь-яких заяв, клопотань від неї на адресу суду не поступало, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надавала. Про розгляд справи та призначені судові засідання також був повідомлений і представник відповідачки - адвокат Працевитий Г.О., який діє від імені останньої на підставі ордера на надання правничої допомоги серії АР № 1265641 від 17.09.2025 (а.с. 126), шляхом формування повісток про виклик до суду у підсистемі "Електронний суд" (а.с. 155), які доставлені до його електроного кабінета користувача ЄСІТС, про що свідчать відповідні довідки (а.с. 150, 158). Крім того повістка про виклик до суду була направлена представнику на вказану ним у заявах про ознайомлення із матеріалами справи електронну адресу (а.с. 156). Незважаючи на те, що суд надав йому доступ до електронної справи № 343/1646/25 за його заявами (а.с. 125, 129), про що його повідомив (а.с. 128, 131), а також роз`яснив, яким чином він може з ними ознайомитися, вказавши до якого документа прикріплені відскановані матеріали справи (а.с. 132, 146) та додатково надіслав такі на вказану ним електронну адресу (а.с. 147), будь-яких інших заяв чи клопотань до суду останній не скеровував, щодо суті спору позицій не висловлював. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: згідно із ухвалою від 27.08.2025, суд відкрив провадження по справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначивши дату судового засідання на 02.10.2025 о 14:00, а також витребував за клопотанням позивача докази. 22 вересня 2025 року на адресу суду надійшли витребовувані докази. В судове засідання 02 жовтня 2025 року сторони не з`явилися, суд призначив іншу дату судового засідання, надавши представнику відповідачки можливість ознайомитися із матеріалами справи. В судові засідання, які були призначені на 29.10.2025 та 11.11.2025 сторони також не з`явилися. Враховуючи, що відповідачка на повторний виклик до суду не з`явилася, відзиву на позов не подала, хоча була у встановленому законом порядку повідомлена про розгляд справи, а позивач не заперечив проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При цьому з урахуванням того, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: як зазначив позивач, [PERSON] 24.06.2023 ознайомився з основними умовами кредитування у ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", на підтвердження чого до позовної заяви долучив Паспорт споживчого кредиту продукту "СМАРТ" (а.с. 24-25), а також Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "Смарт" ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", в яких визначено порядок і умови надання кредитодавцем грошових коштів у кредит у випадку подання фізичною особою заявки на сайті кредитодавця або через мобільний додаток кредитодавця, або через програмне забезпечення партнерів кредитодавця (а.с. 10-13). Після ознайомлення з основними умовами кредитування, [PERSON] на офіційному сайті вищевказаного Товариства заповнив заявку на отримання грошових коштів у кредит від 24.06.2023, в якій серед іншого вказав свої ідентифікуючі дані та номер картки [NUMBER] (а.с. 23). На підставі вказаних дій, які відповідають порядку дій споживача в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" з метою акцепту оферти та укладення електронного договору (а.с. 14-20), алгоритму дій ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" стосовно укладання кредитних договорів (а.с. 21-22) та даних із довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" (а.с. 35), [PERSON] та ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" уклали в електронній формі договір кредитної лінії № 903992053 від 24.06.2023 (а.с. 25 звор. - 34). Вказаний факт відповідачка не заперечила. За умовами згаданого вище договору кредитної лінії сторони серед іншого погодили, що кредитодавець надає позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 6550,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику (п. 2.1). Кредитодавець надає перший транш за договором у сумі 6550,00 грн 24.06.2023 (п. 2.3). Позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку, передбаченому п. 3.2 Договору (п. 3.1). Кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитного переказу грошових коштів із рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної карти [NUMBER] (п. 5.1). Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного поверення всієї суми кредиту за всіма траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування - 24.07.2023, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником (п. 7.1). В обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернута позичальником не пізніше, ніж протягом 30 календарних днів після настання однієї з таких обставин (закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору (п. 7.2.1); дострокового припинення дії договору в порядку, передбаченому п. 9.1.1.2 або 9.1.1.7 Договору (п. 7.2.2). Кінцева дата повернення кредиту - 24.07.2028 (п. 7.3). Протягом дисконтного періоду кредитування зобов`язання по сплаті процентів фактичні дні користування кредитом визначають таким чином: за період від дати видачі кредиту до 24.07.2023 (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 306,60 відсотків річних, що на день укладення договору становить 0,84 % від суми кредиту на кожен день користування ним (п. 8.3.1); після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,98 % в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожен день користування ним (п. 8.4) (а.с. 25 звор. - 34). Договір [PERSON] підписав електронним підписом із одноразовим ідентифікатором MNV42QS2. На підставі укладеного кредитного договору ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" перерахувало на користь [PERSON] на платіжну картку № [NUMBER] 6550,00 грн, про що свідчить відповідне платіжне доручення від 24.06.2023 (а.с. 36). На підтвердження факту проведедння 24.06.2023 успішної операції з переказу коштів на суму 6550,00 грн на картку [NUMBER] позивач до матеріалів справи долучив електронні довідку та письмові пояснення (а.с. 37, 38). Згідно з даними повідомлення та виписки по рахунку, які надало на вимогу суду за клопотанням позивача АТ КБ "ПРИВАТБАНК", на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] , на яку 24.06.2023 зараховано 6550,00 грн (а.с. 122-123). Відповідно до розрахунку заборгованості, який проведено ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", станом на дату продажу 29.08.2023 заборгованість [PERSON] за договором № 903992053 від 24.06.2023 за тілом кредиту становила 6550,00 грн, за процентами 8597,44 грн (а.с. 39-40), що становить загальну суму 15147,44 грн. Мали місце сплати на загальну суму 80 грн, востаннє 20.08.2023. Звертаючись до суду зі вказаним позовом ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" зазначив, що право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 903992053 від 24.06.2023 перейшло до Товариства на підставі договорів факторингу. Так, 28 листопада 2018 року ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" уклали договір факторингу № 28/1118-01, зі строком дії до 28 листопада 2019 року (а.с. 41-46). Згідно з укладеними між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" додатковими угодами № 19 від 28 листопада 2019 року, № 26 від 31 грудня 2020 року, № 27 від 31 грудня 2021 року, № 31 від 31 грудня 2022 року, № 32 від 31 грудня 2023 року, продовжено строк дії договору факторингу № 28/1118-01 до 31 грудня 2024 року (а.с. 46 звор. - 53). В п. 2 договору факторингу № 28/1118-01 його сторони погодили предмет договору, а саме: клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1). Разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимоги, кожен наступний Реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не змінює попередній (п. 2.2). Розмір оплати послуг фактора за надання фінансування клієнту за цим договором за кожен Реєстр прав вимоги становить 100 грн, що сплачуються клієнтом протягом 5 банківських днів з дати складення кожного Реєстру прав вимоги на банкіський рахунок фактора (п. 2.3). Під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (п. 1.3). Пунктом 4.1 договору факторингу передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників у повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 246 від 29.08.2023 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" отримав право вимоги до [PERSON] (зазначена під номером 151) за кредитним договором № 903992053 від 24.06.2023 на загальну суму 15147,44 грн, з яких: 6550,00 грн - заборгованість по основоному боргу, 8597,44 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 54). На підтвердження реального переходу права вимоги позивач також надав акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2022 зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги № 246 від 29.08.2023 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, а також протокол узгодження предмета факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги (а.с. 56). Відповідно до розрахунку заборгованості, який проведений ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" за кредитним договором № 903992053 від 24.06.2023 станом на 10.10.2024 заборгованість за тілом кредиту складає 6550,00 грн, за відсотками 24798,21 грн (а.с. 57-58), що становить загальну суму 31348,21 грн. Проценти нараховувались до 20.11.2023. 10 жовтня 2024 року ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" уклали договір факторингу № 10/1024-01 зі строком дії до 31 грудня 2024 року (а.с. 59-63). Відповідно до п. 2.1 вказаного договору факторингу, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1). Разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимоги, кожен наступний Реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не змінює попередній (п. 2.2). Розмір оплати послуг фактора за надання фінансування клієнту за цим договором за кожен Реєстр прав вимоги становить 100 грн, що сплачуються клієнтом протягом 5 банківських днів з дати складення кожного Реєстру прав вимоги на банкіський рахунок фактора (п. 2.3). Під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (п. 1.3). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 10 жовтня 2024 року до договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024, ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" отримало право вимоги до [PERSON] (зазначена під номером 912) за кредитним договором № 903992053 від 24.06.2023 на загальну суму 31348,21 грн, з яких: 6550,00 грн - заборгованість по основоному боргу, 24798,21 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 64-65). На підтвердження здійснення оплати за вказаним вище договором факторингу позивач надав відповідну платіжну інструкцію (а.с. 66). Крім того, 04 червня 2025 року ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (п. 1.1). Відповідно до п. 1.2 цього договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги (а.с. 67-71). Згідно із витягом з Реєстру боржників від 04 червня 2025 року та актом прийому-передачі реєстру боржників від 04 червня 2025 року за договором факторингу № 04/06/25-Ю, від ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" до ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" перейшло право вимоги до [PERSON] (зазначена під номером 12008) за кредитним договором № 903992053 від 24.06.2023 на загальну суму 31348,21 грн, з яких: 6550,00 грн - заборгованість по основоному боргу, 24798,21 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 72-73, 74). На підтвердження здійснення оплати за вказаним вище договором факторингу позивач надав відповідні платіжні інструкції (а.с. 75-78). Як установлено з виписки з особового рахунка за кредитним договором № 903992053 від 24.06.2023, сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" станом на 25.06.2025 становить 31348,21 грн, з яких: 6550,00 грн - заборгованість по основоному боргу, 24798,21 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 79). Тобто, ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" будь-яких інших нарахувань не здійснювало та заявляє до стягнення суму, яка зазначена в реєстрі боржників. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору. Оцінка суду та норми права, які застосував суд: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, дійшов таких висновків. Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Статтею 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного Закону). З урахуванням описаних вимог законодавства, суд дійшов переконання, що ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та [PERSON] 24.06.2023 уклали кредитний договір № 903992053 в електронному вигляді, що підтверджує існування між ними кредитних правовідносин, а відтак до цих правовідносин застосовує вимоги ст. 509, 626, 628, 1054 ЦК України. Так, у ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" свої зобов`язання за кредитним договором № 903992053 від 24.06.2023 виконало в повному обсязі, перерахувавши відповідачці на вказану нею банківську картку кредитні кошти в розмірі 6550,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням та випискою по рахунку, відповідно до умов договору, з якими відповідачка погодилася, засвідчивши це своїм електронним підписом. Суд установив, що картка, на яку були перераховані кредитні кошти, належить саме [PERSON] . Як указано вище та підтверджується розрахунком заборгованості, який проведений ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", на підставі укладеного кредитного договору, отримавши кредитні кошти, [PERSON] не повернула їх, хоча, згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. З урахуванням положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України, за якими позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо іншого не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержавння процентів встановлюються договором, кредитодавець нараховував позичальнику відсотки, що передбачені умовами кредитного договору, з розміром яких відповідачка погодилася. [PERSON] свої зобов`язання не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. При цьому заперечень від останньої з даного приводу до суду не надходило. Відповідачка не підтвердила факту належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту та процентів, як і не подала доказів на спростування користування наданими їй кредитними коштами. Будь-яких заперечень не висловлювала ні щодо факту укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів, ні щодо суми заборгованості, нарахованої ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" і ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", чи її складових. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що право вимоги за кредитним договором № 903992053 від 24.06.2023 перейшло до нього на підставі відповідних договорів факторингу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Здійснивши аналіз умов укладених 28 листопада 2018 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" (з урахуванням додаткових угод), 10 жовтня 2024 року між ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та 04 червня 2025 року між ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" договорів, суд уважає, що між цими особами були укладені договори факторингу, за якими фактор забов`язувався не тільки прийняти, а й передати грошові кошти в розпорядження клієнта, а відповідно їх предметом були як право вимоги, яка виникне в майбутньому (майбутня вимога) (договір між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС"), так і право вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога) (договори між ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", між ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ"). Суд звертає увагу на те, що на момент відступлення первісним кредитором права вимоги до [PERSON] за реєстром боржників № 246 від 29.08.2023 до договору факторингу, укладеного між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", право вимоги до відповідачки за укладеним нею 24.06.2023 року кредитним договором № 903992053 було дійсним. Договір, укладений між відповідачкою та первісним кредитором, договори факторингу та додаткові угоди до них у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень ст. 204 ЦК України, діє презумпція правомірності вказаних правочинів. Тобто, позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідача за спірним кредитним договором. Після отримання права вимоги до [PERSON] позивач не здійснював будь-яких інших нарахувань. А долучені розрахунки заборгованості, проведені ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" в межах строку дії кредитного договору, відповідно до його умов. При цьому суд звертає увагу, що протягом дисконтного періоду (до 24.07.2023) первісний кредитор нараховавув щоденно відсотки у розмірі 0,84 від суми кредиту (55,02 грн (6550 грн*0,84%)), надалі, зважаючи на те, що відповідачка не вчинила дії для продовження дисконтного періоду, - з наступного дня після 24.07.2023 проводив щоденне нарахування процентів за ставкою 2,98 (195,19 грн (6550 грн*2,98%)), що відповідає умовам укладеного між сторонами спірного договору. ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" також продовжив нарахування відсотків за процентною ставкою 2,98, що здійснював до 20.11.2023, тобто в межах строку кредитування та відповідно до умов договору. Надалі наступними кредиторами після відступлення їм права вимоги до відповідачки будь-яких нарахувань на заявлену до стягнення заборгованість не проводилось. Враховуючи те, що ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" як первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачкою виконало у повному обсязі, будь-яких доказів на спростування вказаного суд не встановив, а відповідачка не надала, факт переходу прав вимоги знайшов своє підтвердженя, тому, враховуючи правомірність набуття прав вимоги ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ", суд дійшов висновку про обґрунтованість його позовних вимог до [PERSON] . А тому, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачка істотно порушила умови кредитного договору № 903992053 від 24.06.2023, у встановленому порядку та строки не погашала кредит та проценти за користування ним, позивач набув права вимоги за вказаним зобов`язанням на підставі описаних вище договорів, суд висновує, що позовна заява ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" є обґрунтованою, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 31348,21 грн, складові якої та порядок нарахування зазначено вище. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правиламист. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 108). Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позову, то, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідачки. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 7000,00 гривень надав: договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, який укладений між АБ "Тараненко та партнери" та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ", в якому визначено порядок оплати послуг адвокатського бюро та обчислення гонорару, який складається із сум вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в Протоколі погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги (а.с. 80-81); додаткову угоду № 25770781863 до договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, згідно з якою адвокатське бюро прийняло на себе зобов`язання надати юридичну допомогу, в тому числі по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 903992053 від 24.06.2023 (позичальник [PERSON] ) (а.с. 82); акт прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 (а.с. 83), згідно з яким АБ "Тараненко та партнери" надало ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" послуги по справі про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором на загальну суму 7000,00 грн (5000 грн за 2 год - складання позовної заяви, 1000 грн за 2 год вивчення матеріалів справи, 500 грн за 1 год - підготовка адвокатського запиту, 500 грн за 1 год - підготовка клопотання про отримання інформації про зарахування кредитних коштів; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Тараненка А.І. (а.с. 84) та довіреність ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" на адвоката Тараненка А.І. (а.с. 85). Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. При цьому, відповідачка не подавала клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, не були наведені ним також і обставини, за яких, як на її думку, заява не підлягала б задоволенню. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, тобто на оплату адвокатських послуг, є доведеним, тому, зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 7000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved