Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

У червні 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики в сумі 38 000,00 грн та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20.05.2023 року між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] укладено Договір № 78953923, згідно з умовами якого останній отримав позику в сумі 9 500,00 грн. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» укладено договір факторингу № 14/06/21/2021 відповідно до якого (з урахуванням додаткових угод до цього договору № 2 від 28.07.2021 року та № 13 від 22.11.2023 року) ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» відступило на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 78953923. Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» наділено правом вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, тому позивач має право задовольнити свої порушені права шляхом звернення до суду з вимогою про стягнення з відповідача наявної грошової заборгованості. Ухвалою судді від 27.06.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. Справу призначено до розгляду на 11 год. 00 хв. 07.08.2025 року. 04.09.2025 року розгляд справи відкладено до 10 год. 20 хв. 30.09.2025 року у зв`язку за клопотанням відповідача у справі. Від відповідача до суду 29.09.2025 року надійшов відзив на позовну заяву ТОВ «ФК «ЄАПБ», в якому [PERSON] просить у задоволенні позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» відмовити. На обґрунтування своєї позиції вказує, що позивач не долучив до позовної заяви належних та допустимих доказів укладення кредитного договору в електронній формі саме відповідачем, а також доказів виконання первісним кредитором своїх зобов`язань за укладеним з ним кредитним договором від 20.05.2023 року № 78953923, тобто перерахування кредитних коштів на його картковий рахунок, а також не надав належних доказів, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір, тобто первинних документів, оформлених відповідно до ЗУ «Про бухгалтерський облік та звітність». Крім того вказав, що за укладеним із ним кредитним договором позивачем нараховано проценти поза межами строку договору, а розмір кредитної ставки за цим кредитним договором суперечить ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування». У разі, якщо суд дійде висновку про задоволення позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» до нього, просить позов задовольнити частково, зменшити загальний розмір нарахованих процентів за кредитом до 2 850,00 грн (9 500,00 грн х 1 % х 30 днів). Також, вказує, що окремою підставою для відмови у позові є те, що позивач не надав доказів того, що набув у встановленому законом порядку права вимоги до нього за кредитним договором № 78953923, укладеним 20.05.2023 року між ним та ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», оскільки договір факторингу між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» укладено 14.06.2021 року та пунктом 9.1 цього договору строк дії договору визначено до 14.06.2022 року, а кредитний договір між ним та ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» укладено 20.05.2023 року й вимога за цим договором, як стверджує позивач, перейшла до нього 22 листопада 2023 року, тобто поза межами строку дії договору факторингу. У цей же день до суду надійшла відповідь ТОВ «ФК «ЄАПБ» на відзив [PERSON] , в якій позивач заперечує проти доводів відповідача, просить позов задовольнити у повному обсязі. На підтвердження своєї позиції щодо переходу до нього права вимоги за кредитним договором № 78953923, 20 травня 2023 року укладеного між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», позивач долучив до відповіді на відзив копії договору факторингу № 14/06/21/2021 та додаткових угод до цього договору факторингу № 2 від 13.06.2022 року, якою пункт 9.1. договору факторингу викладено в новій редакції, згідно з якою у разі ненадіслання жодною зі сторін договору письмового повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік, № 13 від 22.11.2023 року, якою, зокрема, визначено ціну продажу згідно з реєстром № 12 від 22.11.2025 року в сумі 3 409 298,39 грн, копію акта прийому передачі реєстру боржників № 12 від 22.11.2025 року за договором факторингу, а також копію платіжної інструкції від 23.11.2025 року про перерахування ТОВ «ФК «ЄАПБ» в рахунок оплати ціни продажу за реєстром № 12 від 22.1.2025 року ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» коштів у вказаній вище сумі. Також 29.09.2025 року від ТОВ «ФК «ЄАПБ» до суду надійшло клопотання про витребування доказів, в якому позивач просив витребувати у АТ «Універсал Банк» інформацію, що містить банківську таємницю, щодо відкритих у банку рахунків на ім`я [PERSON] та руху коштів за вказаними рахунками. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 30 вересня 2025 року клопотання представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволено, витребувано у АТ «Універсал Банк» інформацію, що містить банківську таємницю, щодо відкритих у банку рахунків на ім`я [PERSON] та руху коштів за вказаними рахунками. Строк виконання ухвали суду встановлено до 15.10.2025 року. 01.10.2025 року до суду надійшло заперечення [PERSON] на клопотання ТОВ «ФК «ЄАПБ» про витребування доказів, а саме щодо витребування у АТ «Універсал Банк» інформації, що містить банківську таємницю, щодо відкритих у банку рахунків на ім`я [PERSON] та руху коштів за вказаними рахунками. У цей же день до суду надійшла заява [PERSON] , в якій він заперечує проти приєднання до матеріалів справи доданих позивачем до відповіді на поданий ним відзив на позов копії договору факторингу від 14.06.2021 року з додатками та копії платіжної інструкції від 23.11.2025 року № 20501, обґрунтовуючи свою позицію тим, що такі докази подані поза межами визначеного законом процесуального строку. Також 01.10.2025 року до суду надійшла заява [PERSON] , в якій він просить у задоволенні позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» до нього відмовити, викладаючи доводи, аналогічні доводам, викладеним у відзиві на позов. 17 жовтня 2025 року до суду надійшла відповідь АТ «Універсал Банк», з якої вбачається, що станом на 20.05.2023 року на ім`я [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) було емітовано картковий рахунок № [NUMBER] , номером телефону, на який відправлялась інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 20.05.2023 року до 25.05.2023 року був номер телефону [NUMBER] . Вказаний номер телефону знаходить в анкетних даних [PERSON] . Також банком надано роздруківку, з якої видно рух коштів за емітованою на ім`я [PERSON] карткою № [NUMBER] , з якої видно, що 20.05.2023 року (щ 14:30:19) на вказаний картковий рахунок було зараховано 9 500,00 грн. Справу призначено до розгляду на 06 листопада 2025 року. 06 листопада 2025 року в судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві та у відзиві на позов зазначив про розгляд справи без участі представника ТОВ «ФК «ЄАПБ», щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач також в судове засідання, призначене на 06 листопада 2025 року, не з`явився. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які учасники справи посилалися як на підставу своїх вимог, дійшов наступних висновків. Встановлено, що 20.05.2023 року між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики № 78953923. За цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строку, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Умовами договору передбачено, що сума позики складає 9 500,00 грн, строк позики 30 днів, процентна ставка (фіксована) 2,5 % в день користування. Цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Одноразовий ідентифікатор RN6YmWr99G було надіслано позивачеві 20.05.2023 року на номер телефону [NUMBER] , який згідно з інформацією, наданою на запит суду АТ «Універсал Банк», був фінансовим номером телефону [PERSON] у період з 20.05.2023 року до 25.05.2023 року. Із наданої АТ «Універсал Банк» інформації також вбачається, що 20.05.2023 року (14:30:19) на емітовану банком на ім`я [PERSON] картку № [NUMBER] було зараховано 9 500,00 грн. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» укладено договір факторингу № 14/06/21/2021 відповідно до якого (з урахуванням додаткових угод до цього договору № 2 від 28.07.2021 року, № 7 від 13.06.2022 року, № 13 від 22.07.2023 року) ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» відступило на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до [PERSON] за договором № 78953923. Із наданого ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 78953923 станом на 22.11.2023 року заборгованість становить 38 000,00 грн, з яких 9 500,00 - заборгованість за тілом кредиту, 28 500,00 грн - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом. Із цього розрахунку видно, що заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом нараховувалась у період з 20.05.2023 року до 17.09.2023 року у розмірі 2,5 % від суми позики за день. Згідно з відомостями з реєстру боржників № 12 від 22.11.2023 року до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 78953923 перейшло право вимоги до [PERSON] на суму 38 000,00 грн, з яких 9 500,00 - заборгованість за тілом кредиту, 28 500,00 грн - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом. Загальний розмір заборгованості за договором позики № 78953923 від 20.05.2023 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на дату формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості, викладеного у позовній заяві, становить 38 000,00 грн, з яких 9 500,00 - заборгованість за тілом кредиту, 28 500,00 грн - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом. Оскільки [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договорам щодо повернення коштів та сплати процентів не виконав у повному обсязі, ТОВ «ФК «ЄАПБ», як новий кредитор, звернулося до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом норми статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини 1, 2 статті 639 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу(ст. 1050 ЦК України). Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077,1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). З положень ч. 13 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України слідує, що обов`язок щодо обґрунтованості та доведеності розміру заборгованості покладається на позивача, а відповідач, у разі заперечень щодо обставин, викладених у позові, повинен спростувати наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитом та її розмір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6ст. 81 ЦПК України), обґрунтування вимог учасників справи та обставин, які мають значення для справи, повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів (ст. 76-79 ЦПК України). Згідно з частиною 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Верховний Суд у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05 червня 2020 року у справі № 922/3578/18 зазначив, що положення ст. 625 ЦК України дозволяють сторонам на власний розсуд визначати лише розмір процентів саме річних, а не будь-яким іншим способом, передбаченим договором, що обмежує свободу сторін укладати договори, визначаючи іншу методику нарахування процентів за незаконне користування чужими грошовими коштами згідно зі ст.ст. 693, 536, 625 ЦК України. Також, за висновками касаційного суду, викладеними у п. 30 вказаної постанови, системний аналіз ч. 2 ст. 536, ч. 2 ст. 625 та ст. 627 ЦК України дозволяє дійти висновку, що законодавцем не обмежено право сторін визначити у договорі розмір процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами. Однак, диспозитивний характер цих норм у цілому обмежується положенням ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка зазначає про стягнення трьох процентів річних, що має наслідком визначення таких процентів саме у річних, а не будь-яким іншим способом обчислення процентів за умовами договору. Отже, законодавцем передбачено, що договором може бути встановлено інший розмір процентів річних, а не інший спосіб їх обчислення (зокрема, у розмірі певного проценту за кожний день прострочення). Як вбачається з копії розрахунку заборгованості, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» нараховувало відсотки в межах строку договору (з 10.12..2021 по 25.12.2021 року) за відсотковою ставкою 1,99 % на день. У подальшому, незважаючи на закінчення строку договору, проценти за користування кредитом продовжували нараховуватись. Пунктом 6.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Відповідно до частини 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження №12-16гс22) зазначено, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Схожа правова позиція міститься у постанові КЦС ВС від 30 січня 2025 року у справі №341/416/20 (провадження №61-13572св23). З вищенаведеного випливає, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку дії договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати проценти в порядку, передбаченому договором, оскільки таке нарахування можливе лише в межах погодженого строку. Отже, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» мало право на стягнення з відповідача суми кредиту в розмірі 9 500,00 грн, а також процентів за користування кредитними коштами в межах строку договору, тобто за 30 днів, як це було передбачено договором, в розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожний день, тобто процентів в сумі 7 125 грн. Загальна заборгованість [PERSON] перед первісним кредитором становила 16 625,00 грн. Отже за договором факторингу до ТОВ «ФК «ЄАПБ», як нового кредитора, перейшла вимога саме на вказану суму. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», як нового кредитора, підлягає сума позики та відсотків в розмірі 16 625,00 грн (тіло кредиту (9 500,00 грн) + нараховані відсотки в межах строку договору (7 125,00 грн). Щодо стягнення судових витрат суд дійшов до такого. Так як позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача витрати на сплату судового збору в розмірі 1 324,75 грн. На підставі вищевикладена

Outcome: partial