Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви 09.10.2025 прокурор в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] на користь держави в особі Національної служби здоров`я України витрат на лікування потерпілого від кримінального провадження в розмірі 17 313 грн. В обґрунтування позову зазначає, що вироком Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 28.05.2025 № 285/2202/25 затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та [PERSON] ; Визнано винуватим [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Згідно зазначеного вироку суду, 17.03.2024 [PERSON] , керував технічно справним автомобілем «Shkoda Octavia», д.н.з. [NUMBER] та рухаючись по вул. Житомирській у напрямку вул. Г. Сагайдачного у м. Звягелі водій [PERSON] у порушення п. 2.3. «б», п. 18.1. ПДР України, будучи неуважним не простежив за дорожньою обстановкою та її змінами, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу на нерегульованому перехресті вул. Житомирська-Ак. Лисіна у м. Звягелі, не вжив заходів до зменшення швидкості та зупинки транспортного засобу перед нерегульованим пішохідним переходом, по якому рухався пішохід [PERSON] зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу, що призвело до наїзду на останнього. Внаслідок ДТП пішохід [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження. Внаслідок скоєного кримінального правопорушення, потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КНП «Звягельська багатопрофільна лікарня» Звягельської міської ради з 17.03.2024 до 01.04.2024, тобто 14 діб. Потерпілому [PERSON] була надана медична послуга, яка профінансована Національною службою здоров`я України за договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій в сумі 17 313 грн. [PERSON] витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення не відшкодовано. Попередньо Національна служба здоров`я України із позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування не зверталась. Посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 1166, ч. 2 ст. 1191, ч. 3 ст. 1206 ЦК України, п. 3 Порядку № 545 від 16.07.1993, просив позов задовольнити. Доводи сторін у справі Позивач просив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідач відзив на позов не подав. Третя особа заяв та клопотань не подавала. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що вироком Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 28.05.2025 № 285/2202/25, який набрав законної сили, затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та [PERSON] . Визнано винуватим [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Згідно зазначеного вироку суду, 17.03.2024 [PERSON] , керував технічно справним автомобілем «Shkoda Octavia», д.н.з. [NUMBER] та рухаючись по вул. Житомирській у напрямку вул. Г. Сагайдачного у м. Звягелі водій [PERSON] у порушення п. 2.3. «б», п. 18.1. ПДР України, будучи неуважним не простежив за дорожньою обстановкою та її змінами, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу на нерегульованому перехресті вул. Житомирська-Ак. Лисіна у м. Звягелі, не вжив заходів до зменшення швидкості та зупинки транспортного засобу перед нерегульованим пішохідним переходом, по якому рухався пішохід [PERSON] зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу, що призвело до наїзду на останнього. Внаслідок ДТП пішохід [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження (а.с. 16). Внаслідок скоєного кримінального правопорушення, потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КНП «Звягельська багатопрофільна лікарня» Звягельської міської ради з 17.03.2024 до 01.04.2024, тобто 14 діб (а.с. 20). Потерпілому [PERSON] була надана медична послуга, яка профінансована Національною службою здоров`я України за договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій в сумі 17 313 грн (а.с. 37). [PERSON] витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення не відшкодовано. Попередньо Національна служба здоров`я України із позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування не зверталась. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. Згідно із ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Відповідно до п. 1, п. 3 Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1101 від 27.12.2017, Національна служба здоров`я України (НСЗУ) є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра охорони здоров`я, який реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення. Основним завданням НСЗУ, зокрема, є: укладення, зміна та припинення договорів про медичне обслуговування населення та договори про реімбурсацію; Відповідно до п. 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Оскільки держава в особі Національної служби\~здоров`я\~України понесла витрати на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення, тому згідно вимог статей 1166, 1191, 1206 ЦК України такі витрати підлягають стягненню з особи, яка вироком суду визнана винною у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Висновки за результатами розгляду позовної заяви За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підтверджуються належними, допустимим і достатніми доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до п. 2 та п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи; позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі вищезазначених пунктів ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то згідно із вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved