Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Управління соціальної політики Південнівської міської ради Одеського району Одеської області звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , за участю третьої особи: Міністерства соціальної політики України, про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 20 квітня 2022 року [PERSON] звернулась до Управління соціальної політики Південнівської міської ради Одеського району Одеської області із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи разом з синами, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У своїй заяві відповідач вказала, що останнім зареєстрованим місцем проживання/перебування було [ADDRESS] . Позивачем було розглянуто заяви та взято на облік внутрішньо переміщених осіб відповідача з синами. 20 квітня 2022 року відповідач звернулась до позивача з заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Відповідачу було призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 8000,00 грн., яку вона отримувала за період з 01.03.2022 по 29.02.2024. У зв`язку зі змінами до Порядку №332, відповідачу було припинено виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.03.2024 року. Для продовження виплат зазначеної допомоги відповідач звернулась до Управління 19 березня 2024 року з заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеної особи, в якій зазначила останнім зареєстрованим та останнім фактичним місцем проживання: [ADDRESS] , фактичним місцем проживання: [ADDRESS] . В ході проведеної перевірки позивачем було встановлено, що відповідачем при заповненні заяв про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 20.04.2022 та отримання допомоги від 20.04.2022 надано недостовірну інформацію щодо дати переміщення 13.04.2022 року, тобто після 24.02.2022, з зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] , оскільки з липня 2020 року фактично проживали у м. Південне Одеської області. Загальна сума отриманої відповідачем допомоги на проживання внутрішньо переміщених осіб за період з 01.03.2022 по 29.02.2024 становить 192\~000,00 грн. та є неправомірно отриманими коштами. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь кошти в розмірі 192\~000 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача, Управління соціальної політики Південнівської міської ради Одеського району Одеської області, Монастирська Н.В., до судового засідання не з`явилась, про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] повідомлялася про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи, Міністерства соціальної політики України, в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. 20 квітня 2022 року [PERSON] звернулась до Управління соціальної політики Південнівської міської ради Одеського району Одеської області з заявами про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи разом із синами, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У наданих заявах відповідач зазначила останнім зареєстрованим місцем проживання/перебування [ADDRESS] . Управлінням соціальної політики Південнівської міської ради Одеського району Одеської області було розглянуто подані заяви та взято на облік внутрішньо переміщених осіб [PERSON] , [INFO] , та її синів, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що внесено відомості до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб та сформовано довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 02.06.2022 року №5139-5001236187, №5139-50001236450 та №5139-50001236820. 20 квітня 2022 року [PERSON] звернулась до Управління соціальної політики Південнівської міської ради Одеського району Одеської області з заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. [PERSON] було призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 8\~000,00 грн. (2\~000,00 грн. [PERSON] , 3\~000,00 грн. сину [PERSON] та 3\~000,00 грн. сину [PERSON] ), яку [PERSON] отримувала з 01.03.2022 року по 29.02.2024 року, що підтверджується довідкою про отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам від 30.06.2025 року №18-08/1365. З 01.03.2024 року [PERSON] було припинено виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. 19 березня 2024 року [PERSON] звернулась до Управління соціальної політики Південнівської міської ради Одеського району Одеської області з заявою для продовження виплати вищевказаної допомоги на наступні шість місяців, останнім зареєстрованим та останнім фактичним місцем проживання/перебування вказала: [ADDRESS] ; фактичним місцем проживання/перебування зазначила: [ADDRESS] . Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті. Згідно з частинами першою, другою, третьою статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Частиною першою статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що визначає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Підпунктом 1 пункту 1 постанови КМУ від 16.04.2022 №457 «Про підтримку окремих категорій населення, яке постраждало у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України» установлено, що для підтримки окремих категорій населення, яке постраждало у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, надається внутрішньо переміщеним особам, відомості про яких включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, - допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ від 20.03.2022 №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» (далі Порядок №332). Відповідно до пункту 3 Порядку №332, в редакції чинній на дату звернення відповідача, допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 року включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей 3000 грн.; для інших осіб 2000 грн. Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням. Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулись за її наданням до 30 квітня 2022 року включно, надається починаючи з березня 2022 року. 15 липня 2023 року набрала чинності постанова КМУ від 11.07.2023 №709 «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб», якою встановлено нові умови щодо призначення та виплати допомоги, а також викладено у новій редакції Порядок №332. Постановою КМУ від 31.07.2023 №789 «Про внесення змін до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» внесено зміни до Порядку №332 щодо умов призначення допомоги, верифікації даних отримувачів допомоги та членів їх сім`ї. Зазначеними змінами до Порядку №332, в редакції постанови КМУ від 11.07.2023 року №709 передбачено, що: з 1 серпня 2023 року допомога призначатиметься на шість місяців внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звернулась за призначенням допомоги, та виплачуватиметься щомісяця внутрішньо переміщеній особі або уповноваженій особі на внутрішньо переміщену особу у випадку недієздатності отримувача або дитину; з 1 листопада 2023 року допомога призначається на шість місяців на сім`ю, яка вперше звернулась за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця одному з членів сім`ї. Уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , зареєстрований 17.07.2020 року Южненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 20 серпня 2020 року Южненським міським відділом ГУДМС України в Одеській області [PERSON] було видано паспорт громадянина України у вигляді ID-картки. 19 жовтня 2020 року Южненською Державною податковою інспекцією Южненського управління ГУ ДПС в Одеській області Вдовиченко Г.А. була видана картка платника податків. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 19 жовтня 2021 року виконавчим комітетом Южненської міської ради Одеського району Одеської області [PERSON] була зареєстрована як фізична особа-підприємець, місцезнаходження ФОП: [ADDRESS] . 11 січня 2021 року Южненським міським відділом ГУДМС України в Одеській області [PERSON] був виданий паспорт громадянина України у вигляді ID-картки. Відповідно до повідомлення Управління освіти Южненської міської ради Одеського району Одеської області від 22.04.2024 року, [PERSON] , [INFO] , навчався в Ліцеї №1 Южненської міської ради Одеського району Одеської області з 01.09.2021 року по 26.08.2023 року, а [PERSON] , [INFO] , зарахований до Ліцею №3 «Авторська школа М.П. Гузика» Южненської міської ради Одеського району Одеської області з 07.07.2020 року, де і навчається по теперішній час. З викладеного вбачається, що при заповненні заяв про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 20.04.2022 та отримання допомоги від 20.04.2022 відповідачем було надано недостовірну інформацію щодо дати переміщення 13.04.2022 року, тобто після 24.02.2022 року, з зареєстрованого місця проживання в [ADDRESS] , оскільки відповідач з дітьми з липня 2020 року фактично проживали в м. Південне Одеського району Одеської області. 22 квітня 2024 року Управлінням соціальної політики Південнівської міської ради Одеського району Одеської області видано наказ за №18-12/25Д, яким затверджено рішення про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 20 квітня 2022 року: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , №5139-5001236187, №5139-5001236450 та №5139-5001236820, та внесення про це відомостей до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. Загальна сума отриманої [PERSON] допомоги на проживання внутрішньо переміщених осіб за період з 01.03.2022 року по 29.02.2024 року становить 192\~000,00 грн., що підтверджується довідкою про отримання допомоги від 30.06.2025 року за №18-08/1365. 19 вересня 2024 року Управління соціальної політики Південнівської міської ради Одеського району Одеської області звернулось до Слідчого відділення ВП №4 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області щодо заволодіння [PERSON] шахрайським шляхом грошовими коштами в загальній сумі 192\~000 грн., відносно [PERSON] було розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №12024161200000462 від 17.09.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. Вказане кримінальне провадження було закрито постановою слідчого від 17.10.2024 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Пунктом 18 Порядку №332 обумовлено, що внутрішньо переміщена особа/уповноважена особа несе відповідальність за достовірність інформації, зазначеної в заяві, затвердженої даним Порядком. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону №1706 внутрішньо переміщена особа зобов`язана у разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом. Оскільки, спір який виник між сторонами стосується набуття, збереження майна без достатньої правової підстави, то до правовідносин слід застосовувати положення, встановлені Главою 83 ЦК України. Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі №545/163/17 (провадження №61-33727св18). Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів в їх сукупності. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, повернення надмірно виплаченої суми щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача коштів в сумі 192\~000 грн. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 3\~028,00 грн. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення коштів в повному обсязі, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті ним судового збору у розмірі 3\~028,00 грн. Стосовно вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на виготовлення копії для сторін в розмірі 200 грн., суд відмовляє, оскільки не надано доказів понесення вказаних витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved