Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

У вересні 2025 року Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (далі - АТ «ТАСКОМБАНК», Банк) звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 04.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ФК «ЦФР») було укладено Кредитний договір №5065164865, за умовами якого ТОВ «ФК «ЦФР» надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 50008,85 грн., строком на 60 місяців, зі сплатою щомісячних процентів за користування кредитом у розмірі 1,50%, та зі сплатою річних загальних процентів за користування кредитом у розмірі 0,01%, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити за його використання відсотки на умовах договору. 17.12.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» було укладено Договір факторингу №171221, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач прийняв належні ТОВ «ФК «ЦФР» права вимоги до боржників, зокрема до [PERSON] за Кредитним договором №5065164865 від 04.01.2021. Відповідач [PERSON] умови кредитного договору не виконав, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуто. Внаслідок неналежного виконання умов укладеного договору позичальник перед АТ «ТАСКОМБАНК» має заборгованість, яка станом на 12.05.2025 становить 64963,40 грн., з яких: 39151,93 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 11,20 грн. - заборгованість по річним процентам, 25800,27 грн. - заборгованість по щомісячним процентам, яку позивач просив суд стягнути на свою користь з відповідача. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати пов`язані з оплатою судового збору в сумі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 17 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не прибула, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов до суду не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 04.01.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» було укладено Кредитний договір №5065164865, за умовами якого ТОВ «ФК «ЦФР» надало [PERSON] грошові кошти на суму 50008,85 грн., строком на 60 місяців. (а.с.28) Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з п. 1.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених у порядку повернення кредиту. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору всі інші умови кредитного договору, викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР». Згідно копії Паспорту кредиту від «ФК «ЦФР» №5164865, за користування кредитом позичальник зобов`язався сплачувати щомісячні проценти у розмірі 1,50% від суми кредиту, та річні загальні проценти у розмірі 0,01% від суми кредиту. Загальні витрати за кредитом складають 45021,59 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом становить 95030,44 грн, реальна річна процентна ставка\~32,32% річних. (а.с. 28-29) Вказані вище Кредитний договір та Паспорт кредиту були підписані власноручним підписом [PERSON] . Так, у Паспорті споживчого кредиту відповідач своїм підписом підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Підтвердив отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором. 17.12.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» було укладено Договір факторингу №171221, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач прийняв належні ТОВ «ФК «ЦФР» права вимоги до боржників, зокрема до [PERSON] за Кредитним договором №5065164865 від 04.01.2021. (а.с.15-27) Так, згідно з ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1\~ст.\~628\~ЦК\~України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638\~ЦК\~України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ст.ст.526, 530, 610, ч. 1 ст.\~612 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Статтею 1048\~ЦК\~України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно із ч.1ст.\~1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, зокрема те, що відповідачем не доведено факту належного виконання ним умов кредитного договору, суд вважає, що у позивача наявні правові підстави для звернення до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку, відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного Банку України від 30 грудня 1998 року № 566, зі змінами та доповненнями, є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії. Пунктом 5.1 глави 5 вищезазначеного Положення визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа. Згідно з п.5.4. цього Положення, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. При цьому, п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного Банку України від 18 червня 2003 року № 254\~визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, право вимоги за Кредитним договором №5065164865 від 04.01.2021, укладеного між первісним кредитором ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] , перейшло до АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору факторингу №171221 від 17.12.2021. Так, факт наявності заборгованості [PERSON] за Кредитним договором позивачем підтверджено випискою за період з 04.01.2021 по 12.05.2025. (а.с.39-63) Підписані відповідачем Кредитний договір №5065164865 від 04.01.2021 та Паспорт кредиту від «ФК\~«ЦФР» №5164865 є належними і допустимими доказами на підтвердження наявності між сторонами кредитних правовідносин. За таких обставин, позивачем доведено належними доказами отримання відповідачем кредиту та порушення останнім грошових зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем. Так, згідно наявного в матеріалах справи Розрахунку заборгованості за Кредитним договором №5065164865 від 04.01.2021, станом на 12.05.2025 залишок заборгованості відповідача перед позивачем становить 64963,40 грн., з яких: 39151,93 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 11,20 грн. - заборгованість по річним процентам, 25800,27 грн. - заборгованість по щомісячним процентам. (а.с.64-66) Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1\~ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та процентів за користування ним, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку наразі останній повинен сплатити на користь позивача. Розмір такої заборгованості підтверджується Реєстром прав вимоги до Договору факторингу №171221 від 17.12.2021 та Розрахунком заборгованості по Кредитному договору №5065164865 від 04.01.2021. (а.с.26, 64-66) Відповідачу було направлено позивачем Повідомлення-вимогу про дострокове повне повернення кредиту та сплату заборгованості за Кредитним договором №5065164865\~від 04.01.2021,\~яка проігнорована\~відповідачем. (а.с.36-37) Отже, на підставі вищевикладеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором підтверджені належними та допустимими доказами, тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованість за Кредитним договором №5065164865\~від 04.01.2021 в розмірі 64963,40 грн., з яких: 39151,93 грн - заборгованість по тілу кредиту, 11,20 грн - заборгованість по річним процентам, 25800,27 грн - заборгованість по щомісячним процентам. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджені судові витрати, сплачені банком при поданні позовної заяви, у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved