Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

11 червня 2025 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт перебування на його утриманні трьох дітей віком до 18 років: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовано заяву тим, що заявник з 23 вересня 2021 року перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Від вказаного шлюбу вони мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Крім того, [PERSON] є матір`ю: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дітей були записані відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України. Разом з тим, батько дітей [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . Заявник самостійно матеріально утримує свою сім`ю. У березні 2025 року заявника було призвано до лав Збройних Сил України і на даний час він є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] . Таким чином, з 2020 року і по теперішній час на утриманні заявника перебуває троє дітей віком до 18 років та його дружина - [PERSON] , яка не працює, оскільки самостійно займається вихованням трьох неповнолітніх дітей. Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для набуття права на звільнення з військової служби під час дії воєнного стану. У судовому засіданні представник заявника та заінтересована особа [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , заяву підтримали та просили суд її задовольнити. [PERSON] суду повідомила, що отримувала до досягнення дочкою [PERSON] 3 років державну допомогу одиноким матерям. Після досягнення дочкою [PERSON] 3 років, вона вийшла на роботу, після чого з урахуванням її доходу, допомога їй більше не призначалася. Також, зараз заінтересована особа отримує допомогу на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях, у розмірі 2100 грн. [PERSON] навчається в училищі та отримує стипендію. У [PERSON] та [PERSON] із родичів є бабуся по лінії матері та дідусь і сестра по лінії батька, з яким заінтересована особа проживала однією сім`єю, але в зареєстрованому шлюбі не перебувала. Представник заінтересованої особи - Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради у судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд заяви за її відсутності, в якій вказала, що просить прийняти рішення з урахуванням інтересів дітей. Представник заінтересованої особи - Військової частини [NUMBER] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд заяви за його відсутності. Заслухавши доводи представника заявника, заінтересованої особи [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. [INFO] народилася [PERSON] , а [INFO] - [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Їх батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 30, 31). Відомості про батька дітей записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, про що свідчать копії витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 11, 12). 23 вересня 2021 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] - матір`ю [PERSON] та [PERSON] (а.с. 35). Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23 вересня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 32). З копії договору оренди житлового приміщення від 15 квітня 2021 року, укладеного між [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] (орендар), слідує, що орендодавець надає орендару (4 чоловіки) в користування строком до 15.04.2022 житлове приміщення - будинок [ADDRESS] (а.с. 25). Відповідно до копії довідки про склад сім`ї № 71557, виданої 06 грудня 2021 року Новобілоуською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ), до складу її сім`ї входять: [PERSON] (чоловік), [PERSON] (дочка), [PERSON] (дочка) та [PERSON] (дочка) (а.с. 22). [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно з копією акту про проживання особи без реєстрації № 73 від 10 березня 2025 року, який підписаний мешканцями будинку [ADDRESS] , а саме: [PERSON] та [PERSON] , підписи яких засвідчені начальником та майстром з прибирання та благоустрою Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради, [PERSON] , [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2015 року народження, [PERSON] , 2021 року народження зі слів власника квартири проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). 08 червня 2022 року [PERSON] та [PERSON] Чернігівською міською радою видано посвідчення серії [NUMBER] , згідно з яким останні виховують дітей: [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2015 року народження, [PERSON] , 2021 року народження, та мають право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей (а.с. 29). Відповідно до копії довідки про отримання (неотримання) допомоги № 18-09/668 від 11 вересня 2025 року, виданої Департаментом соціальної політики Чернігівської міської ради, [PERSON] з 01.06.2022 до 31.03.2027 призначено допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях (а.с. 23). Згідно з копією довідки від 01 вересня 2025 року № 3116 [PERSON] перебуває на обліку в Чернігівській філії Чернігівського обласного центру зайнятості як безробітна з 10 липня 2025 року. [PERSON] 21.03.2025 призваний по мобілізації у Збройні Сили України та на даний час проходить військову службу (а.с. 16-21). Батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . Мати [PERSON] - [PERSON] отримує пенсію за віком, про що свідчить копія пенсійного посвідчення, виданого 15 лютого 2024 року. Частиною першою статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у бразі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав (для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету його встановлення); чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення (для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови); встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і діє на даний час. Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби. Так, відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час дії воєнного стану через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті. У пункті 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зокрема, визначено, що під час дії воєнного стану військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин у разі перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Згідно із статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини першої статті 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У статті 51 Конституції України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами першою-третьою статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі та перекладені на іншу особу (частина перша статті 14, частина перша статті 15 Сімейного кодексу України). Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними. Сімейні обов`язки особистого або майнового характеру є обов`язками конкретної особи (дружини, матері, батька тощо). Вони не можуть бути передані добровільно іншому за договором або перекладені на іншого за законом. Водночас, у частині четвертій статті 15 Сімейного кодексу України визначено, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, установлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до положень статті 260 Сімейного кодексу України якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні. Вітчим - це чоловік (нерідний батько) рідної дитини матері, з яким мати й дитина постійно проживають однією сім`єю. Згідно із статтею 268 Сімейного кодексу України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Суд може звільнити вітчима, мачуху від обов`язку по утриманню падчерки, пасинка або обмежити його певним строком, зокрема у разі: 1) нетривалого проживання з їхнім матір`ю, батьком; 2) негідної поведінки у шлюбних відносинах матері, батька дитини. Таким чином, обов?язок вітчима утримувати дитину, яка з ним проживає, настає за умов, якщо у такої дитини/дітей не має матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання та вітчим може надавати матеріальну допомогу. Аналіз положень законодавства свідчить, що обов?язок вічима щодо утримання дітей, з якими він проживає, не є безумовним. З матеріалів справи слідує, що в неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] є мати [PERSON] , яка отримує допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, та яка відповідно до положень законодавства має обов`язок утримувати дітей. Інших доказів, які підтверджують її загальний майновий стан, матеріали справи не містять. Також, у неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] є баба - [PERSON] . Однак, доказів про те, що вона не може надавати їм належного утримання матеріали справи не містять. Надане заявником пенсійне посвідчення [PERSON] не підтверджує вказаних обставин. Крім того, і заявником до заяви не додано доказів, які б свідчили, що саме він утримує дітей. Посвідчення багатодітної родини, видане [PERSON] та [PERSON] на підставі статті 1 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до якого багатодітна сім`я - сім`я, в якій подружжя (чоловік та жінка) перебуває у зареєстрованому шлюбі, разом проживає та виховує трьох і більше дітей, у тому числі кожного з подружжя, або один батько (одна мати), який (яка) проживає разом з трьома і більше дітьми та самостійно їх виховує, свідчить про те, що у розумінні такого закону для отримання статусу багатодітної сім`ї необхідно здійснювати виховання трьох і більше дітей, а не їх утримання, що вочевидь не є тотожними поняттями. За положеннями чинного законодавства в заявника відсутній правовий обов`язок утримувати неповнолітніх дітей дружини. Утримання цих дітей здійснюється заявником добровільно. При цьому, утримувати свою дочку до досягнення нею повноліття заявник зобов`язаний в силу закону. З тлумачення та аналізу пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» слідує, що встановлення факту, про який просить заявник, не породжує для нього юридичних наслідків, оскільки враховуючи мету встановлення факту, про яку заявник вказує в заяві, необхідним є перебування на утриманні заявника трьох дітей, батьком яких він є, що в даному випадку відсутнє, а тому враховуючи викладене та встановлені судом обставини підстав для задоволення заяви суд не знаходить. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed