Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

04 серпня 2025 року заявниця [PERSON] в особі свого представника [PERSON] звернулась до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту смерті особи, в якій просила суд встановити факт смерті [PERSON] , громадянина України, який народився у місті Краматорськ Донецької області [INFO] , помер [INFO] в м. Краматорськ Донецької області. Встановлення факту смерті необхідне заявниці для реєстрації смерті, отримання свідоцтва про смерть та в майбутньому оформлення права на спадщину. Представник заявниці [PERSON] в судовому засіданні подану заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі. Заінтересовані особи Спеціалізоване комунальне підприємство «Ритуальна служба» Краматорської міської ради, Державна спеціалізована установа «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи», Краматорська філія Державної спеціалізованої установи «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» про дату, час і місце слухання справи повідомленні належним чином, однак у судове засідання їх представники не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть №222, виданого 23 вересня 2024 року ДСУ «Донецьке обласне бюро СМЕ» та довідки про причину смерті №222, [INFO] на вул. Танкістів в м. Краматорськ Донецької області померла невідома особа чоловічої статі, віком 50-60 років. Смерть настала від поєднаної тупої травми головного мозку, органів грудної та черевної порожнини. 14 квітня 2025 року старшим слідчим криміналістом Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську Федорченко Ігорем Сергійовичем, в рамках внесеного до ЄРДР кримінального провадження №620240500110511 від 22 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України у приміщенні тимчасового місця дислокації ТУ ДБР, в присутності осіб проведено пред`явлення для впізнання фотознімки громадян, серед яких заявниця [PERSON] в присутності понятих впізнала свого племінника [PERSON] , [INFO] . Згідно відповіді начальника Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №22.19-11/416 від 02 липня 2025 року, представнику заявниці [PERSON] адвокату Бєлостоцькій А.В. відмовлено у реєстрації смерті гр. [PERSON] , [INFO] , оскільки для державної реєстрації смерті не надані документи, передбачені ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (зокрема оригінал/дублікат лікарського свідоцтва про смерть). Згідно ч.\~1\~ст.\~17\~ЗУ «Про\~державну реєстрацію\~актів цивільного\~стану» державна\~реєстрація смерті\~проводиться органом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану на\~підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Відповідно до п. 1.1 Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України №545 від 08 серпня 2006 року (далі Інструкція) для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я або ФОП видається лікарське свідоцтво про смерть. Згідно до п. 1.2 Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається ФОП та такими закладами охорони здоров`я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи. Відповідно до п. 2.3 Інструкції у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину. Звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті особи є виключним засобом правового захисту, який застосовується лише тоді, коли звичайний адміністративний порядок державної реєстрації смерті не може бути реалізований. Державна реєстрація смерті, здійснюється органами державної реєстрації актів цивільного стану (ДРАЦС) на підставі медичного документа встановленої форми, що підтверджує факт смерті, в даному випадку - лікарського свідоцтва про смерть. Саме цей документ є основною й достатньою підставою для внесення запису до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. У таких випадках особа, яка намагається зареєструвати смерть, повинна спершу вжити всіх доступних заходів для отримання документа медичного зразка. Лише після підтвердження неможливості отримання такого документу, наприклад одержання письмової відмови компетентного органу виникають правові підстави для звернення до суду. Таким чином, встановлення факту смерті в судовому порядку не є альтернативою адміністративній процедурі, а виступає засобом відновлення порушеного права, коли стандартна процедура не може бути проведена. Отже, особа може звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті лише тоді, коли доведе, що вичерпала всі можливі способи отримати документ, який є підставою для державної реєстрації смерті (лікарського свідоцтва про смерть). Судом встановлено, що лікарське свідоцтво про смерть, було видане Державною спеціалізованою установою «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» та саме дана установа може видати дублікат лікарського свідоцтва про смерть, встановленого зразка, на підставі якого можливо зареєструвати факт смерті особи в органах ДРАЦС. Однак, в матеріалах справи відсутні письмові докази того, що заявниця [PERSON] , яка є родичкою померлого [PERSON] , самостійно або через свого представника не зверталась до ДСУ «Донецьке обласне бюро СМЕ» з метою отримання дубліката лікарського свідоцтва про смерть гр. [PERSON] . Таким чином, заявником не доведено факту неможливості одержання медичного документа у передбаченому законом порядку. Обставини, які б свідчили про те, що заявниця вичерпала усі можливі засоби адміністративного врегулювання питання відсутні. Суд зазначає, що звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті в такій ситуації є передчасним, оскільки заявниця не скористалася своїм правом звернутися до компетентного органу (Бюро СМЕ) для отримання дубліката лікарського свідоцтва про смерть, що могло б слугувати належною підставою для державної реєстрації смерті у відділі ДРАЦС. Встановлення факту смерті в судовому порядку може бути застосоване лише у виняткових випадках коли всі інші передбачені законом засоби одержання відповідного документа вичерпані або їх реалізація є об`єктивно неможливою. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що передумови для застосування судового порядку встановлення факту смерті відсутні, оскільки заявницею не доведено неможливість отримання відповідного медичного документа в адміністративному порядку. Лише за умови документального підтвердження неможливості отримання дубліката лікарського свідоцтва про смерть, звернення до суду могло б бути обґрунтованим. Крім того, суд також враховує наявність розбіжності дати смерті особи, яка наявна в матеріалах справи, а саме, в копії лікарського свідоцтва про смерть №222 зазначено, що смерть невідомої особи настала [INFO] , однак згідно змісту протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14 квітня 2025 року вбачається, що гр. [PERSON] впізнала свого племінника [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] , внаслідок ДТП, що не дає суду достеменно встановити, що зазначені документи пов`язані між собою та інформація викладена в яких стосується однієї і тієї ж особи. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені заявницею вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на заявницю. На підставі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: dismissed