Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 06 жовтня 2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] включно. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем у справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син\~- [PERSON] , [INFO] . Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 31 березня 2021 року (справа № 521/19601/20) шлюб між сторонами розірвано, дитина проживає разом з матір`ю. За весь час як постійного так і окремого проживання Відповідач не має наміру надавати кошти у сім`ю та на утримання дитини у достатньому для його віку розмірі. В свою чергу, Відповідач є особою працездатного віку, отримує регулярний заробіток, оскільки є військовослужбовцем у Військовій частині [NUMBER] . Тому він має можливість сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON] . Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своєї дитини, аліменти не сплачує, що і стало приводом для звернення позивачкою до суду. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. \~ \~ Ухвалою суду від 07.10.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 04 листопада 2025 року до Хаджибейського районного суду м. Одеса надійшла заява від представника позивача адвоката Дерев`янкіної Л.Е. про задоволення позовних вимог в повному обсязі та проведення засідання без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 с. 247 ЦПК України, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання, призначене на 04 листопада 2025 року, відповідач не з`явився, повідомлений належним чином про день та час слухання справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення на адресу суду не надходило. Згідно ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності представника відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що\~рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 31 березня 2021 року (справа № 521/19601/20) шлюб між сторонами розірвано. У свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Як свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] [PERSON] при укладенні шлюбу змінила прізвище на шлюбне [PERSON] . Дитина [PERSON] навчається в п`ятому класі Прилиманського ліцею. На сьогоднішній день сторони припинили стосунки, дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, такий рівень одна вона не може забезпечити, батько є здоровим та працездатним. Представником позивачки було надано довідку про нараховане і виплачене грошове забезпечення відповідача та витяг з наказу командира військової частини [NUMBER] , з якої вбачається, що [PERSON] є військовослужбовцем та отримує грошове запезпечення. IV. Норми права, які застосував суд Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. В силу ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина перша статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень\~ст. 183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною першою статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сторони не можуть домовитися про розмір аліментів на утримання дитини, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Отже, виходячи з матеріалів справи, з огляду на те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути на користь позивачки з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), що буде відповідати інтересам дитини та зможе забезпечити її належний фізичний та духовний розвиток. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам справи, а також підтверджується зібраними у справі доказами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, суд вважає необхідним покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 1211,20 грн. За таких обставин,

Outcome: approved