Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Зміст позовних вимог ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» у вересні 2025 року звернулося до суду з указаним позовом, який мотивувало тим, що 15.02.2022 між позивачем та [PERSON] був укладений договір № 449401-КС-001 про надання кредиту в електронній формі. Відповідно до даного договору відповідачці було надано кредит у розмірі 10000 грн на засадах строковості, поворотності та платності. Позивач свої зобов`язання за договором виконав шляхом перерахування коштів на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, сплатила лише частину заборгованості, внаслідок чого станом на 04.09.2025 утворилась заборгованість у розмірі 21854,30 грн, яка складається з такого: сума прострочених платежів по тілу кредиту 6370,00 грн; сума прострочених платежів по процентах 13984,30 грн; сума прострочених платежів за комісією 1500,00 грн. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за кредитним договором №449401-КС-001 від 15.02.2022 у розмірі 21854,30 грн та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. Процесуальні дії Ухвалою суду від 22.09.2025 було відкрито провадження у даній справі, призначено судовий розгляд на 17.10.2025. У судове засідання представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» не з`явився, але у позовній заяві вказав, що просить проводити розгляд справи без участі представника товариства, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. У зв`язку з першою неявкою відповідачки протокольною ухвалою розгляд справи було відкладено на 17.11.2025 року. Відповідачка [PERSON] подала заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням частини 2 статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду Судом установлено, що 15.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] був укладений договір №449401-КС-001 про надання кредиту, відповідно до якого відповідачці було надано кредит у розмірі 10000,00 грн на строк 24 тижні (до 02.08.2022) з умовою сплати відсотків за користування коштами за денною процентною ставкою у розмірі 0,86% на день, а також комісії за надання кредиту в розмірі 1500,00 грн. Крім того, сторони погодили порядок повернення кредиту щомісячними платежами згідно графіку платежів та паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною договору (а.с.29-30, 31-34). Зазначений договір був укладений між сторонами у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальниці за допомогою одноразового ідентифікатора. Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 1 статті 5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини 1 статті 5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (частина 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до частини 1стаття 7\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. У силу статті 12\~цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 640\~ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно зі статтею 642\~ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509\~ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Отже, зі змісту договору, вбачається, що у ньому визначені основні істотні мови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальниця [PERSON] погодилася на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання нею цього договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Разом із тим, суд не приймає як складову частину кредитного договору укладеного між сторонами паспорт споживчого кредиту, оскільки ознайомлення із паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20. На виконання умов зазначеного кредитного договору ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 15.02.2022 на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] було перераховано кредитні кошти у розмірі 10000,00 грн (а.с. 44зв). Отже позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачці кредит. Всупереч умов кредитного договору відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, погасила лише частину заборгованості, що вбачається із розрахунку позивача, який станом на 31.07.2025 складає суму в розмірі 21854,30 грн, яка складається з такого: заборгованість по тілу кредиту 6370,00 грн; заборгованість по процентах 13984,30 грн; заборгованість за комісією 1500,00 грн (а.с. 21-28). Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 81\~ЦПК України кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або заперечень. Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачкою не надано, проте останньою подано заяву про визнання позову. Враховуючи установлені судом обставини та вимоги викладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачкою належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісією у загальному розмірі 21854,30 грн підлягає задоволенню у повному обсязі. Відтак, позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» підлягають задоволенню. Судові витрати Позивачем при зверненні з цим позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. Відповідно до статті 141\~ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 142\~ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, оскільки відповідачка визнала позов, з останньої на користь позивача слід стягнути 50% суми судового збору, яка підлягає відшкодуванню позивачу у розмірі 1211 грн 20 коп., решту суми слід компенсувати позивачу з держаного бюджету.

Outcome: approved