Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

У серпні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.03.2025 року в м. Києві на пр-ті Степана Бандери з вини [PERSON] , який керував транспортним засобом Volkswagen LT, д.н.з. [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій пошкоджений належний йому транспортний засіб Jaguar, д.н.з. [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність водія Volkswagen LT, д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована у АТ «СК «ІНГО», яке за цією подією виплатило 130 000 грн. 00 коп. страхового відшкодування. Оскільки вартість відновлювального ремонту вища за страхову виплату, враховуючи понесені [PERSON] витрати на проведення оцінки пошкодженого транспортного засобу та сильні душевні страждання, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на його користь 728 623 грн. 65 коп. матеріальної шкоди та 50 000 грн. 00 коп. моральної шкоди. У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, в якій зазначає, що позов підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання, вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником транспортного засобу Jaguar, д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] 15.03.2025 року в м. Києві на пр-ті Степана Бандери сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу Volkswagen LT, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортним засобом Jaguar, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 14.04.2025 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Цією постановою суду установлені обставини, які відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню, а саме те, що [PERSON] 25.03.2025 року о 09 год. 55 хв. рухаючись в м. Києві по пр-ту Степана Бандери, керуючи транспортним засобом Volkswagen LT, д.н.з. [NUMBER] , у порушення вимог п.п. 2.3(б), 12.1, 12.3 Правид дорожнього руху, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість, не був уважний і не зменшив швидкість, не справився з керуванням і здійснив зіткнення з транспортним засобом Jaguar, д.н.з. [NUMBER] , який у подальшому здійснив зіткнення з металевою огорожею. Унаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 81-D/16/67 від 18.04.2025, складеного ФОП [PERSON] на замовлення АТ «СК «ІНГО» вартість матеріального збитку завданого власнику майна Jaguar, д.н.з. [NUMBER] складає 1 049 472 грн. 00 коп. Відповідно до розпорядження № 8145891 на виплату по страховому випадку від 23.04.2025 та страховому акту № 8145891 від 23.04.2025 [PERSON] виплачено 160 000 грн. 00 коп. страхового відшкодування. 09.04.2025 між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір № 024-25 про проведення оцінки транспортного засобу для визначення матеріальних збитків замовника на дату ДТП та проведення оцінки визначення вартості у після аварійному стані КТЗ витратним підходом. За даним договором замовник виплачує виконавцю вартість робіт у розмірі 9 500 грн. 00 коп. Згідно акту виконаних робіт від 09.04.2025 за договором № 024-25 від 04.04.2025 виконавець передав, а замовник прийняв звіт про виконані роботи та сплатив 9 500 грн. 00 коп. Відповідно до звіту № 024-25 від 09.04.2025 про розмір вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Jaguar, д.н.з. [NUMBER] , складеного ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту Jaguar, д.н.з. [NUMBER] складає 1 553 612 грн. 48 коп., ринкова вартість Jaguar, д.н.з. [NUMBER] складає 985 617 грн. 00 коп. Відповідно до звіту № 024-25 від 09.04.2025 про розмір ринкової вартості в пошкодженому стані транспортного засобу Jaguar, д.н.з. [NUMBER] , складеного ФОП [PERSON] розмір ринкової вартості в пошкодженому стані транспортного засобу Jaguar, д.н.з. [NUMBER] на дату оцінки 25.03.2025 складає 96 994 грн. 35 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України установлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди майну потерпілої особи такій особі відшкодовуються матеріальні збитки, пов`язані з: пошкодженням чи знищенням транспортного засобу потерпілої особи; пошкодженням чи знищенням дороги, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; пошкодженням чи знищенням іншого майна потерпілої особи, крім випадків, передбачених пунктом 6 частини першої статті 30 цього Закону; проведенням робіт, необхідних для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; пошкодженням транспортного засобу внаслідок його використання для доправлення потерпілої особи до закладу охорони здоров`я, у тому числі забрудненням салону такого транспортного засобу; доставкою (транспортуванням), зокрема з використанням спеціального автомобіля-евакуатора, пошкодженого транспортного засобу потерпілої особи з місця дорожньо-транспортної пригоди, якщо такий транспортний засіб не може рухатися самостійно. Враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода у якій пошкоджено належний позивачу транспортний засіб сталося з вини водія [PERSON] , суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо покладення на відповідача обов`язку відшкодувати заподіяну ним шкоди та стягнення з нього на користь позивача різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою з урахуванням ринкової вартості автомобіля у пошкодженому стані, а також майнових витрат спрямованих на відновлення порушеного права у розмірі 738 122 грн. 65 коп. (985 617 - 160 000 - 96 994,35 + 9 500). Крім того, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Враховуючи, що позивачем доведено характер та обсяг душевних страждань, характер немайнових втрат, їх тривалість, можливість їх відновлення, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках; час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення на користь позивача з [PERSON] 5 000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди. При цьому позивачем не доведено наявності у нього тілесних ушкоджень та фізичних страждань. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до позиції Верховного Суду, що висловленої у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги від 21.07.2025 року, довідку про отримання суми гонорару за надану правничу допомогу від 19.08.2025, розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, згідно якого представником позивача проведено попередню консультацію щодо характеру спірних правовідносин, на що витрачено 2 год., складення та направлення адвокатського запиту, отримання документів по страховій події, на що витрачено 2 год. отримання постанови суду першої інстанції про притягнення винуватця ДТП до адміністративної відповідальності, на що витрачено 2 год., підготовка процесуальних документів, складення позовної заяви, клопотань, заяв та участь в судових засіданнях (без обмеження в часі), на що витрачено 3 год. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Враховуючи вищевикладене, складність справи, тривалість затраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає достатнім розміром стягнення з відповідача на користь позивача 4 000 грн. 00 коп. витрат, понесених на правничу допомогу.

Outcome: partial