Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

У липні\~2025\~року товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінпром\~Маркет» звернулося до\~суду з\~позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту №8842176 в розмірі 32296 грн, яка складається з 8000 грн основного боргу, 6916\~грн процентів,\~1380\~грн комісії\~та 16\~000\~грн пені/неустойки. В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем 19.02.2025 було укладено зазначений вище договір в електронній формі з товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі за текстом Безпечне Агентство), відповідно до умов якого [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 8000 грн на свій банківський картковий рахунок, які зобов`язався повернути разом із процентами та комісією, однак своїх зобов`язань не виконав. На підставі договору факторингу позивач набув статусу нового кредитора, отримавши право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками Безпечного Агентства, включно і до відповідача. Ухвалою від 25.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, заперечення проти чого від них не надійшло. Правом подати відзив на позов або будь-яких заперечень щодо змісту і вимог позовної заяви відповідач не скористався. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалися як рекомендованим листом за місцем реєстрації, так і через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Крім того, вказана інформація була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є вільним, цілодобовим і безкоштовним. Згідно з постановою Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб говорити про належне повідомлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду. Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст.3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК). Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.ст.1048, 1054 ЦК України). За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обов`язки виникають у кожного контрагента. У цій\~справі встановлено,\~що 19.02.2025 між Безпечним Агентством та [PERSON] укладено договір кредитної лінії (Надійний) №8842176 (далі по тексту договір), за умовами якого відповідачу було надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії (п.2.2.7.) в розмірі 8000 грн (п.2.2.1.); шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника (п.2.1.); для задоволення власних потреб (п.2.1.1.); строком на 360 днів (п.2.2.2.); із денною процентною ставкою у розмірі 0.998 % та комісією за надання кредиту 17.25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1380 грн) (п.2.2.8.). Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишок) виходячи із строку фактичного користування кредитом (його залишком), за кожен день (календарну дату) користування кредитом, починаючи з першого дня користування кредитом (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення заборгованості за договором та підлягають сплаті періодично кожні 30 календарних днів з дати надання кредиту у складі першого обов`язкового платежу та мінімальних обов`язкових платежів відповідно до п.п.2.2.4. п.2.2. та п.п.2.2.5. п.2.2. договору (п.6.1.). Договір укладено\~дистанційно,\~в електронній\~формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом обміну електронними повідомленнями. Пунктом 5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Нормою ст.639 ЦК передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Пунктом 5.1 договору визначено, що перед його укладанням (підписанням), позичальник ознайомлюється з паспортом споживчого кредиту та Офертою, що містить в тому числі проект договору, Правила надання коштів та банківських металів у кредит за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «СlickСredit», які містять всю необхідну інформацію для прийняття позичальником обґрунтованого рішення щодо укладення договору. Договір укладається відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (Акцепт) пропозиції (Оферти) укласти договір в електронній формі та його підписання сторонами шляхом використання електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором (п.5.6.). Підписуючи електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором, позичальник засвідчує, що його акцепт є повним та безумовним, тобто він погоджується з усіма без виключення умовами оферти (п.5.11.). Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 664156, де [PERSON] вказав свої паспортні дані, ідентифікаційний номер, мобільний номер телефону та електронну пошту. Перед укладенням договору відповідач був вільним в погодженні всіх умов кредиту. Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Порядок надання Безпечним Агентством коштів у позику, встановлюються відповідними правилами, які перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст.ст.641, 644 ЦК є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Отже, між відповідачем та Безпечним Агентством правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами [PERSON] ознайомився, погодився та не сприймав їх, як невигідні для себе. Відповідач, підписавши договір, не лише погодив його умови, зокрема розмір кредиту, грошову одиницю, відсотки, строк та умови, але й скористався грошовими коштами. На підставі договору 19.02.2025 на рахунок платіжної картки відповідача [NUMBER] , вказаної під час його оформлення, шляхом безготівкового переказу було перераховано 8000 грн, що підтверджується довідкою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінекспрес» та випискою з рахунку [PERSON] , наданою АТ «Універсал Банк» за ухвалою суду в порядку витребування доказів. 26.06.2025 Безпечне Агентство та позивач уклали договір факторингу №26/06/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором №8825137. Відповідно до Реєстру прав вимог №26/06/25-01 від 26.06.2025 кредитодавець/клієнт відступив фактору/позивачу право вимоги заборгованостей до боржників на умовах передбачених договором факторингу, зокрема до відповідача в сумі 31398,25 грн, з яких 8000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 6916 грн сума заборгованості за відсотками, 1380 грн сума заборгованості за комісією, 16000 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою. Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (ст.512 ЦК України). Відступлення права вимоги відбувається на підставі правочину, зокрема, внаслідок укладення договору купівлі-продажу чи міни; дарування; факторингу. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст.1077 ЦК України). У ст.629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Оскільки позикодавець (Безпечне Агентство) та позичальник ( [PERSON] ) досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання договору ЦК України та уклали його, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. Зміст поняття «користування кредитом» був визначений Великою Палатою Верховного Суду у постанові №910/4518/16 від 05.04.2023, згідно якої це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами договору. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України). Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним). Укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення кредиту/позики за електронним договором є обов`язковим. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст.129 Конституції України). За правилами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.78 ЦПК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). За правилами ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини. Кредитний договір укладений між первісним кредитором та відповідачем в електронній форм, вони обумовили усі його істотні умови, як то розмір кредиту та суму відсотків, комісії, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо. При цьому, без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету договір між Безпечним Агентством та відповідачем не був би укладений. Також позивачем доведено факт надання грошових коштів відповідачу за договором та правові підстави набуття права вимоги за ним відповідно до договору факторингу. У погоджений сторонами строк повернення кредиту кредитні кошти повернуто не було. Відповідачем не було надано доказів на спростування презумпції правомірності укладеного договору, не спростована правильність проведеного позивачем розрахунку, будь-яких клопотань на його спростування не заявлено, як і не було надано власного розрахунку. З долученого позивачем розрахунку слідує, що загальна заборгованість по кредиту становить 32296 грн, з яких 8000 грн сума основного боргу, 6916 грн сума заборгованості за відсотками, 1380 грн сума заборгованості за комісією та 16000 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою. Сплата останньої передбачена умовами укладеного між сторонами договору. Разом з тим, до ЦК України Законом №2120-IX від 15.03.2022 були внесені зміни та Прикінцеві і перехідні положення ЦК України 2003 року доповнено наступними пунктами 18 і 19: «у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Таким чином,\~обов`язку\~відповідача сплачувати\~позивачу суму\~неустойки судом\~не встановлено. Однак, суду не було надано доказів, які б підтверджували належне виконання позичальником своїх зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості в частині тіла кредиту, відсотків та комісії, оскільки вказаний договір є дійсним та ніким не оспорений. За \~таких умов,\~суд вважає\~доведеною суму\~заборгованості відповідача\~перед позивачем,\~яка складається\~з:\~8000 грн основної суми боргу, 6916 грн відсотків та 1380 грн комісії. Відтак, наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено його право вимоги до відповідача та правомірність нарахування заборгованості за договором №8842176, однак в меншому розмірі, ніж заявлено у позовній заяві. Доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе кредитні зобов`язання, заборгованість за договором не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, а тому суд приходить висновку про часткове задоволення позову на суму 16296 грн. У силу приписів ст.141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Оскільки судом задоволено позовні вимоги частково, тому пропорційно задоволених вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1222,30 грн. Позивачем заявлено до відшкодування витрати на правничу допомогу в сумі 3500 грн. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Як передбачено ч.ч.4,5 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як убачається з матеріалів справи, представництво інтересів ТОВ «Фінпром Маркет» здійснювала адвокат Ткаченко Ю. О. на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ХЕ №1149961, виданим адвокатом на підставі договору про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду також було надано: витяг з акту приймання передачі наданої правничої допомоги з описом робіт (наданих послуг), копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів з призначенням платежу: оплата згідно договору про надання правничої допомоги №01-11/24. Суд звертає увагу, що витрати на професійну правничу допомогу повинні відповідати критерію необхідності чи було їх вчинення обов`язковим, і чи доцільним було їх виконання чи вплинули вони на перебіг розгляду справи. Предметом спору в дані справі є стягнення заборгованості за кредитним договором. Розподіляючи витрати, понесені заявником на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи та надані суду документи є підставою для повного відшкодування судом витрат на правничу допомогу з іншої сторони, адже цей розмір є доведений, необхідним та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Outcome: partial