Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач користується комунальними послугами, однак не вносить в повному обсязі платежі за спожиті житлово-комунальні послуги, у зв`язку з цим у відповідача наявна заборгованість, у розмірі 170 005,86 грн., яку просить стягнути позивач. Ухвалою судді Остапчук Т.В. від 29.10.2025 справу прийнято до провадження та відкрито спрощене провадження з розгляду справи, призначено дату судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання подав заяву про проведення розгляду у його відсутність, проти винесення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлений належним чином, не скористалась своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу частини восьмої ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Як вбачається із матеріалів позовної заяви, відповідач був повідомлений про судове засідання шляхом направлення судової повістки та публікації оголошень на веб-порталі судової влади України, що визначено Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та узгоджується з приписами цивільного процесуального законодавства, що, як наслідок, свідчить, що відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Вказані принципи знайшли своє втілення і в нормах цивільного процесуального законодавства. Судовим розглядом встановлено, що з 01.05.2018 року Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме: 3 01.05.2018 до 31.10.2021 є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ). З 01.11.2021, у зв`язку із зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ). Згідно п.3.4.2 Договру цесії Позивач має право на отримання замість кредитора від споживачів, визначених у Додатку №1 сплати заборгованостей, права вимоги до яких відступлене за цим договором. Відповідно до витягу з Додатку № 1 до Договору цесії Позивач набув право вимоги заборгованості за спожиту теплову енергію до 01,05.2018 до фізичної особи [PERSON] (далі - [PERSON] /Відповідач) за особовим договором/особовим рахунком № [NUMBER] у розмірі 90 737 грн. 41 коп., яка на день подачі до суду позовної заяви не змінилась, що підтверджується: розрахунком основного боргу за теплову енергію, актом звіряння розрахунків за теплову енергію, рахунком-фактурою, довідкою про нарахування за теплову енергію, обліковими картками. Крім того, відповідно до п, 1.3 Договору цесії Кредитор відступає, а Новий кредитор/Позивач набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка, штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень). Відповідно до п. 3.1.1 Договору цесії сторони договору підтверджують, що на дату підписання Додатку № 1 до цього Договору актами прийому-передачі Кредитор передав Новому кредитору оригінали або засвідчені належним чином копії документів, які підтверджують право вимоги, що відступається, а також інші документи та інформацію (але в будь-якому випадку без виключень та обмежень договори та/або будь-яка первинна документація, яка підтверджує стан розрахунків споживача із кредитором, електронні інформаційні реєстри, бази, розрахунки позовних вимог, що заявлені до стягнення із споживачів у судових спорах, рішення за результатами розгляду яких на дату укладення цього Договору не прийняті, акти звіряння розрахунків). Відповідно до акту № 23 приймання-передавання фізичного носія/пристрою зберігання інформації, на якому записані файли білінгових систем ПК «БІТеК» та ПК «Уніван-Термал» Позивач прийняв фізичний носій/пристрій зберігання інформації (зовнішній жосткий диск, ШВ носій в кількості 1 шт.), на якому записана резервна копія бази даних ПК «Уніван- Термал» станом на 01.10.2018 року. ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» передало Позивачу програмний комплекс (базу даних "УНІВАН-ТЕРМАЛ", до якого здійснювалось ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» внесення даних до даного програмного комплексу щодо нарахування спожитої Відповідачем теплової енергії. Отже, порушуючи норми законодавства, Відповідач не здійснював оплату вартості теплової енергії за особовим рахунком № [NUMBER] з розмірі 90 737 грн. 41 коп. На підтвердження факту постачання теплової енергії та підтвердження обсягу відпущеної Відповідачу теплової енергії ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» Позивачем надаються наступні докази: корінці нарядів на включення та відключення об`єктів тепло споживання за спірний період складені ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» за адресою: м. Київ, вул. Звіринецька, буд. 63А; облікові картки помісячно, які є паперовим відображенням програмного комплексу - інформаційна система «УНІВАН - ТЕРМАЛ -Київ Debet, яка була передана ПАТ «Київенерго» до КП «КИІВТЕПЛОЕНЕРГО» на виконання умов Договору цесії відповідно до акту приймання-передавання фізичного носія//приетрою зберігання інформації, на якому записані файли баз даних білінгових систем ПК «БІТЕК» та «УНІВАН-ТЕРМАЛ»; Довідка про нарахування за теплову енергію договором/особовим рахунком № [NUMBER] за період з жовтня 2015 року по квітень 2018 року. В даній Довідці детально відображено період нарахувань; значення тарифу; обсяг Гкал.; тип розрахунку - за навантаженням/за лічильником; теплове навантаження; тощо. Згідно зі статтею 20 - Закону України «Про теплопостачання» (далі - Закон) тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб`єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Нарахування за відпущену теплову енергію проводяться згідно з тарифами на теплову енергію, затвердженими відповідними затвердженими відповідним органом у встановленому законодавством порядку. Відповідно до п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198 (далі - Правила) споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Частиною 6 ст. 19 Закону передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Проте, порушуючи норми законодавства, Відповідач не здійснював оплату за отриману теплову енергію, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на дату укладання Договору цесії становила 90 737,41 грн Отже, згідно із зазначеними нормами законодавства відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги. Відповідно до ст. ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення Зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Інфляційна складова боргу відповідно до розрахунку становить 60 884,80 грн. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір 3% річних з простроченої суми відповідно до розрахунку становить 18 383,65 грн. Таким чином сума заборгованості Відповідача за спожиту від ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» теплоенергію до 01.05.2018 становить: сума заборгованості за поставлену теплової енергії у розмірі 90 737,41 грн- + інфляційна складова боргу у розмірі 60 884,80 грн. + три відсотки річних у розмірі 18 383,65 грн. = 170 005,86 грн. Повідомлення про заміну кредитора і наявну заборгованість було вручено представнику Відповідача. Таким чином Відповідач обізнаний про заміну постачальника теплової енергії та про наявну заборгованість За змістом ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. В зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги позивача в частині стягнення трьох відсотків річних та індексу інфляції та пені підлягають задоволенню. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з статтею 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позовної заяви, а саме 3028 грн.

Outcome: approved