Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Представник позивача, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», Осадча Т.С. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 6711154 від 17.02.2024 року в розмірі 17\~775,00 грн. та судових витрат в розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 31.01.2024 між ТОВ «Мілоан» і [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 6711154 (надалі Кредитний договір), за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5\~000,00 грн. на строк 105 днів з 17.02.2024 року по 01.06.2024 року, зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Договір був укладений в електронній формі в порядку передбаченому\~Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконало в повному обсязі, однак відповідач в порушення умов Кредитного договору взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 17\~775,00 грн. В подальшому, 25.06.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 107-МЛ, за умовами якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до [PERSON] за Кредитним договором № 6711154 від 17.02.2024 року. З огляду на викладене, представник просить стягнути на користь позивача із відповідача заборгованість за Кредитним договором № 6711154 від 17.02.2024 року в розмірі 17\~775,00 грн. та судові витрати в розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.06.2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій позов підтримав та просить справу розглядати за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до вимог ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст.279\~ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч.8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи вимоги ст.280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 31.01.2024 між ТОВ «Мілоан» і [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 6711154, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5\~000,00 грн. на строк 105 днів з 17.02.2024 року по 01.06.2024 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом протягом пільгового періоду за процентною ставкою у розмірі 2,10% та в разі збільшення строку кредитування - за стандартною процентною ставкою у розмірі 2,30% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, а також комісії за надання кредиту в сумі 850,00 грн., яка нараховується за ставкою 17% від суми кредиту одноразово. Кредитний договір укладено в електронному вигляді, шляхом підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 123436 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». [PERSON] повністю не виконав грошові зобов`язання у строки, визначені договором, внаслідок чого, станом на дату подання позову виникла заборгованість в розмірі 17\~775,00 грн. В подальшому, 25.06.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 107-МЛ, за умовами якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до [PERSON] за Кредитним договором № 6711154 від 17.02.2024 року. Зазначені обставини підтверджуються: Анкетою-заявою на кредит № 6711154 від 17.02.2024 року; Заявою на отримання кредиту № 6711154 від 17.02.2024 року; Договором про споживчий кредит № 6711154 від 17.02.2024 року; Паспортом споживчого кредиту № 6711154; Довідкою про ідентифікацію; копією платіжного доручення № 123229014 від 17.02.2024 року; Випискою ТОВ «Мілоан» про нарахування та погашення за Кредитним договором № 6711154 від 17.02.2024 року; випискою ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» з особового рахунку за Кредитним договором № 6711154 від 17.02.2024 року; Договором відступлення прав вимоги № 107-МЛ від 25.06.2024 року; Актом приймання-передачі реєстру боржників від 25.06.2024 року до Договору про відступлення прав вимоги № 107-МЛ; Витягом з реєстру боржників. 09.04.2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направило [PERSON] письмову претензію (досудова вимога), у якій повідомило про наявність Договору відступлення права вимоги та необхідність сплати заборгованості за кредитом, яка також проігнорована відповідачем. Відповідно до\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Правовими нормами ст.ст.526,\~527\~і\~530 ЦК України\~визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до положень\~ст.205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до положень ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ч.1\~ст.1055 ЦК України\~визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». У ст.3 указаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ч.ч.3, 4, 6\~ст.11 цього Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.12\~ст.11 цього Закону\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Правовими нормами\~ст.12 цього Закону\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень ст.ст.12\~і\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У ч.1\~ст.77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Дослідивши надані позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» докази, суд вважає, що позов останнього до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором в частині тіла кредиту та відсотків на загальну суму 16\~925,00 грн. підлягає задоволенню. Однак, що стосується вимог позивача в частині стягнення нарахованої комісії в розмірі 850 грн., суд зазначає наступне. Згідно з п 1.5.1 Договору про надання кредиту № 6711154 від 17.02.2024 року комісія за надання кредиту становить 850,00 грн. Водночас, згідно з абз.3 ч.4 ст.11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону, є нікчемною. 10.06.2017 року набрав чинності\~Закон України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України Про захист прав споживачів текст ст.11 викладено в такій редакції: Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України Про споживче кредитування. Відповідно до ч.1,2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч.5\~ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно ч.2 ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Так, з з п 1.5.1 Договору про надання кредиту № 6711154 від 17.02.2024 року комісія за надання кредиту становить 850,00 грн., тобто, фактично встановлено плату позичальника за надання послуги щодо його кредиту, безоплатність надання якої випливає з ч.1\~ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», отже ці положення договору є нікчемними. Враховуючи викладене, слід відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією. На підставі\~ст.141ЦПК\~України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним вимогам (94,66 %) у розмірі 2 293,04 грн.

Outcome: partial