Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

У липні 2025 року Управління державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївській області, в особі свого представника Гуріної Я.В. звернулося до Заводського районного суду м. Миколаєва із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.05.2025 року у справі № 490/3802/25 [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено йому покарання у виді апробаційного нагляду строком на 1 рік. Як було встановлено судом, 07.03.2025 року близько 20 год 00 хв. [PERSON] маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом за відсутності дозволу на вилов водних біоресурсів, знаходячись в акваторії річки Інгул поблизу Аляудського мосту Центрального району м. Миколаєва, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони відтворення навколишнього середовища, раціонального використання природних ресурсів, за допомогою забороненого знаряддя лову сітки типу «павук» у кількості 1 одиниці з параметрами: 1,7 м * 1,7 м; вічко 32 мм, здійснив незаконний вилов водних біоресурсів, а саме: 42 особини «карась сріблястий»; 13 особин «тарань»; 9 особин «плоскирка»; 1 особину «судак звичайний», завдавши своїми незаконними діями істотну шкоду та збитки рибному господарству України в розмірі 104\~397,00 грн. Виходячи з наведених обставин, оскільки завдана відповідачем матеріальна шкода не відшкодована, позивач просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь держави, заподіяну ним майнову шкоду рибним запасам України внаслідок вчинення кримінального правопорушення в сумі 104\~397,00 грн до бюджету за реквізитами: Миколаїв.ГУК/Централ.р-н/24062100; код отримувача (ЄДРПОУ) 37992030 Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку (IBAN) UA488999980333109331000014483, код класифікації доходів бюджету 24062100. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.08.2025 року цивільну справу передано до розгляду за підсудністю Казанківському районному суду Миколаївської області. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 01.09.2025 року провадження у справі було відкрито, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 20.10.2025 року підготовче провадження було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання сторони не прибули. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Згідно поданої заяви від 17.10.2025 року позивач просив проводити судовий розгляд справи без участі свого представника та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибув втретє, причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань щодо відкладення судового засідання суду не подавав. Згідно з ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та/або їх представників. За змістом ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наявності всієї сукупності наведених вище умов, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.05.2025 року у справі № 490/3802/25 [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено йому покарання у виді апробаційного нагляду строком на 1 рік. Як було встановлено судом, 07.03.2025 року близько 20 год 00 хв. [PERSON] маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом за відсутності дозволу на вилов водних біоресурсів, знаходячись в акваторії річки Інгул поблизу Аляудського мосту Центрального району м. Миколаєва, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони відтворення навколишнього середовища, раціонального використання природних ресурсів, за допомогою забороненого знаряддя лову сітки типу «павук» у кількості 1 одиниці з параметрами: 1,7 м * 1,7 м; вічко 32 мм, здійснив незаконний вилов водних біоресурсів, а саме: 42 особини «карась сріблястий»; 13 особин «тарань»; 9 особин «плоскирка»; 1 особину «судак звичайний», завдавши своїми незаконними діями істотну шкоду та збитки рибному господарству України в розмірі 104\~397,00 грн. В підтвердження зазначеного вище та встановленого вироком суду, позивачем додатково надано протокол про адміністративне правопорушення від 08.03.2025 року, серії 000364 складеного відносно [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, опис об`єктів лову (добування), вилучених у порушника [PERSON] від 08.03.2025 року, опис оцінку знарядь лову, іншого рибальського майна, плавучих та інших транспортних засобів, вилучених у порушника [PERSON] від 08.03.2025 року та акт прийому передачі незаконно виловлених (добутих) водних біоресурсів від 08.03.2025 року № 08, згідно яких вбачається, що близько 00 год 05 хв. 08.03.2025 року [PERSON] здійснював лов водних біоресурсів за допомогою забороненого засобу лову, типу «Павук». При проведенні огляду було виявлено у [PERSON] водні біоресурси, а саме: 42 особини «карась сріблястий»; 13 особин «тарань»; 18-21 особин «плоскирка»; 1 особину «судак звичайний». За результатами встановленого та виявленого, у [PERSON] було вилучено знаряддя лову, типу «Павук», розміром 1,7 * 1,7, а=32 мм виготовленого із сіткового полотна та металевих дуг. Незаконно виловлені водні біоресурси були передані головному державному інспектору [PERSON] . З наданого суду розрахунку заподіяної шкоди рибним запасам України, внаслідок порушення природоохоронного законодавства від 11.03.2025 року вбачається, що загальна сума нанесеної [PERSON] матеріальної шкоди заподіяної рибним запасам України, внаслідок порушення природоохоронного законодавства, становить 104\~397,00 грн. З огляду на оцінку заподіяної шкоди рибним запасам, внаслідок порушення природоохоронного законодавства від 11.03.2025 року [PERSON] була заподіяна істотна шкода та його дії неминуче вплинуть на якість відтворення популяції зазначених видів водних біоресурсів в річці Інгул. Встановивши наведені обставини, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною 6 цієї ж\~статті ЦПК України\~зазначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії ( бездіяльність ) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 66 Конституції України\~передбачено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. За приписами\~ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Згідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно п. 8 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є способами захисту цивільних прав та інтересів судом. За результатами судового розгляду справи, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами факт заподіяння відповідачем шкоди, що чітко встановлено з вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.05.2025 року у справі № 490/3802/25, а також доданими матеріалами адміністративної справи відносно [PERSON] . Постановою Пленуму Верховного суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~роз`яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої бути протиправними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина особи. За загальним правилом, перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до\~ст. 63 Закону України «Про тваринний світ»\~порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідно до\~ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»\~посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та уповноважені подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Таким чином, позовні вимоги позивача суд вважає доведеними в повному обсязі та підтвердженими сукупністю належних та допустимих доказів у справі, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню. У відповідності до ч.ч. 1,6 ст. 141 ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує, що на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору, а тому з огляду на ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд вважає, що судовий збір в розмірі 3028,00 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі наведеного вище,

Outcome: approved