Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказує, що 27 червня 2003 року між позивачкою [PERSON] (до шлюбу - [PERSON] ), [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Діти фактично проживають з позивачкою. Судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 01 квітня 2025 року у справі № 569/6346/25 стягнуто з [PERSON] на користь позивачки, аліменти на утримання сина [PERSON] , в розмірі 1/4 (однієї чверті) з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.03.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що з початку березня 2025 року між нею та відповідачем фактично припинені шлюбні відносини, оскільки він систематично вчиняє психологічне, економічне, фізичне та сексуальне насилля відносно неї. У зв`язку з цим, на даний момент позивачка разом з дітьми тимчасово проживає у шелтері. Наразі позивач офіційно не працює і не має такої можливості, оскільки на її утриманні двоє дітей віком до трьох років, які потребують постійного догляду та уваги. Чоловік є працездатним, має стабільний дохід, інших осіб на утриманні не має, проте коштів на утримання доньки не надає. Оскільки позивачка не може самостійно забезпечити належний рівень проживання та розвитку дитині, а досягнути згоди про сплату аліментів не вдається, звертається до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 29.08.2025 року відкрито провадження у справі. 06 жовтня 2025 року від [PERSON] надійшла до суду зустрічна позовна заява до [PERSON] про встановлення єдиної 1/3 частки аліментів на утримання двох дітей. Ухвалою суду\~від 07\~жовтня 2025\~року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про встановлення єдиної 1/3 частки аліментів на утримання двох дітей - залишено без руху. Надано [PERSON] строк для виправлення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали. Ухвалою суду від 22 жовтня 2025 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про встановлення єдиної 1/3 частки аліментів на утримання двох дітей, повернуто позивачу. 06.10.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позов. У відзиві зазначає, що відповідач не погоджується з частиною тверджень, які позивачка вказала у своєму позові, зокрема відповідач вважає, що в разі задоволення позову його дружини, в частині стягнення аліментів з відповідача на другу неповнолітню дитину з нього буде стягуватись сукупна частка на двох дітей, з розрахунку по одній четвертій на кожну дитину, що буде складати як 1/2 з усіх його доходів, що суперечить положенням норм чинного законодавства. Позивачка у своїй позовній заяві вказує на те, що відповідач нібито є працездатним і може сплачувати аліменти. Такі твердження позивачки не відповідають дійсності. У відповідача наявні серйозні проблеми зі здоров`ям, що підтверджується долученою медичною документацією, що ставить під сумнів його працездатність та спростовує в цій частині твердження позивачки. Також, зазначає, що позивачка не вказала в повній мірі всіх потенційних утриманців відповідача. На підставі судового наказу від 01 квітня 2025 року, позивачка стягнула з відповідача на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх доходів відповідача. Також, зазначає, що в провадженні Рівненського міського суду Рівненської області, в судді Першко О.О., перебуває на розгляді справа №569/9060/25 за позовом [PERSON] щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини в сумі 10000 грн. За вказаним позовом найближчим часом буде винесено рішення, який з відповідача буде стягнуто кошти на утримання дружини, що також передбачає наявність її як утриманця, на період перебування в декретній відпустці. З огляду на вищевказані обставини відповідач визнає позов частково, а саме стягнення з нього на утримання доньки аліментів в розмірі 1/6 частки, або призначення єдиної частки на утримання дітей за зустрічним позовом відповідача. Крім того у своїй позовній заяві, позивачка стверджує, що вона проживає окремо від відповідача, через те, що відповідач нібито систематично вчиняє щодо неї психологічне, економічне, фізичне та сексуальне насилля, а також нібито вчиняє фізичне насилля щодо спільної неповнолітньої дитини [PERSON] . Відповідач з такими твердженнями заявниці не згідний, оскільки позивачкою до заяви не надано жодного належного, достатнього, допустимого доказу, які б підтвердили факт наявності вказаного нею насилля з боку [PERSON] , відтак відсутні об`єктивні данні, які б підтвердили доводи заявниці і такі доводи не стосуються предмету спору та предмету доказування стосовно аліментів. 13.10.2025 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому вона спростовує доводи наведені відповідачем, вважає аргументи та доводи підлягають відхиленню, просить позов задоволити. 05.11.2025 року від відповідача надійшли заперечення, в яких він вказує, що твердження позивачки не відповідають дійсності, просить позов задоволити частково, з підстав зазначених у відзиві. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача адвокат Зражевська Я.О. в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, а саме щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частки з його доходів. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 31.07.2025 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції [PERSON] народилась [INFO] , актовий запис №1389, її батьками вказані: [PERSON] до [PERSON] . Судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 01 квітня 2025 року у справі № 569/6346/25 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , в розмірі 1/4 (однієї чверті) з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.03.2025 року і до досягнення дитиною повноліття Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 жовтня 2025 року у справі №569/9060/25 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 06 травня 2025 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] , трьох років. Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. ст.150,180 Сімейного кодексу України передбачають, що батьки повинні проявляти турботу про дітей, утримувати їх до досягнення повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка була ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»,кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, стан здоров`я дитини, стан здоров`я відповідача, а також те, що на його утриманні перебуває ще одна дитина та дружина. Зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд доходить висновку про необхідність стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки у розмірі 1/5 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про часткове задоволення позову. При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 28 серпня 2025 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial