Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

У червні 2025р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства "Страхова група ""ТАС", [PERSON] про стягнення невиплаченого страхового відшкодування та відшкодування шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обгрунтуванн позовних вимог посилається на те, що 16.10.2019 року о 15:10 год. по вул. В. Гетьмана, 34, у м. Києві [PERSON] , відповідач 2, керуючи автомобілем «DAF 95», р.н. [NUMBER] , при зміні напрямку руху не переконався в його безпечності, у результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «DODGE CHALLENGER», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (перебуває у власності [PERSON] (Позивач)). Унаслідок зазначеної ДТП вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень із матеріальними збитками, відтак позивачеві було завдано шкоди. Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 17.02.2020 року у справі № 760/29214/19 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, що призвело до вказаної дорожньо- транспортної пригоди, відносно [PERSON] було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 17.12.2020 року у справі № 756/12089/20 Відповідача-2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до вказаної дорожньо-транспортної пригоди (Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 16.03.2021 року у справі № 756/12089/20 було виправлено описки у вищевказаній Постанові). Цивільно-правова відповідальність Відповідача-2 як винної особи за шкоду, заподіяну майну третіх осіб унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу «БаГ 95», р.н. [NUMBER] , на момент настання ДТП була застрахована відповідно умов чинного Полісу ОСЦПВВНТЗ №АО/5081171, виданого Приватним акціонерним товариством «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» (Відповідач-1). Натомість станом на день пред`явлення цього позову Відповідачем-1 так і не було здійснено на користь позивача повну виплату належного страхового відшкодування, а Відповідачем-2 так і не було відшкодовано заподіяну позивачеві шкоду у повному обсязі. Проте сторона позивача не мала об`єктивної можливості подати заяву про страхове відшкодування шкоди, завданої пошкодженням її майна, у визначений законом річний строк (підлягав спливу 16.10.2020 року). Так, дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої було пошкоджено автомобіль позивача, відбулася 16.10.2019 року. У свою чергу, як слідує із матеріалів справи, зокрема, зі змісту копій постанов Солом`янського районного суду міста Києва від 17.02.2020 року у справі № 760/29214/19, від 17.12.2020 року у справі № 756/12089/20 та від 16.03.2021 року у справі № 756/12089/20, з приводу спричиненого ДТП понад 14 місяців розглядалася судова справа про встановлення факту порушення Правил дорожнього руху саме Відповідачем-2, а не водієм автомобіля позивача, та наявності складу визначеного ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення саме у діяннях Відповідача-2, а не водія автомобіля позивача. Лише 17.12.2020 року було ухвалено остаточне судове рішення у справі про адміністративне правопорушення (вищезазначена постанова суду від 17.12.2020 року, описки у якій було виправлено вищезазначеною постановою суду від 16.03.2021 року), яким власне і було встановлено як обставини пригоди, так і наявність вини у діях саме Відповідача-2 як завдавача шкоди та причинного зв`язку між ними і заподіяними позивачеві збитками. В межах визначеного законом річного строку позивач не мала змоги подати заяву про страхове відшкодування з огляду на обставини тривалого розгляду справи, у якій розглядається відповідна дорожньо-транспортна пригода й ухвалення та набрання законної сили таким рішенням (власне понад рік), що об`єктивно обґрунтовує вищенаведену неможливість як у межах такого річного строку, так і навіть одразу після його завершення, отримати й надати страховикові копії вказаних остаточних судових рішень щодо обставин ДТП з підтвердженням набрання ними законної сили. Тому власне 30.09.2020 року водій пошкодженого автомобіля позивача [PERSON] подав страховикові цивільно-правової відповідальності Відповідача-2 (Відповідач-1) письмове повідомлення про ДТП та іншу необхідну інформацію, при цьому при прийнятті вказаного письмового повідомлення про страховий випадок представник страховика [PERSON] надав стороні позивача заповнений ним паперовий Перелік документів, необхідних по страховій справі, у якому вказав (відмітив), що страховою компанією отримано усі необхідні документи для здійснення врегулювання, у тому числі власне і заяву про подію, окрім постанови суду про притягнення винної особи (страхувальника) до адміністративної відповідальності, та повідомив, що окрему заяву про страхове відшкодування разом із належним чином посвідченою копією вказаної постанови необхідно буде подати опісля її ухвалення судом, набрання законної сили й отримання копії. А вже 28.01.2021 року власне після отримання й ознайомлення із копіями судових рішень щодо обставин ДТП і ступеня провини його учасників, які набрали законної сили та які були надані судом (у тому числі й вищевказаної постанови суду від 17.12.2020 року про притягнення Відповідача-2 до адміністративної відповідальності), водій пошкодженого автомобіля позивача [PERSON] звернувся до страховика за Полісом ОСЦПВВНТЗ встановленої винної особи (Відповідач-1) із відповідною заявою з метою отримання належного страхового відшкодування. З усього вищенаведеного слідує, що тим самим сторона позивача вчиняла ряд активних дій, які свідчили про її волевиявлення щодо здійснення свого права на отримання такого відшкодування, сприяла у визначенні характеру та розміру збитків, обставин настання страхового випадку тощо. Відтак сторона позивача діяла добросовісно з огляду на подання заяви-звернення про здійснення страхового відшкодування лише у січні 2021 року, оскільки в силу вищенаведених положень закону у будь-якому разі строк на прийняття страховиком відповідного рішення із врегулювання страхового випадку й здійснення страхової виплати припиняється до ухвалення остаточного судового рішення відносно заподіювана шкоди як учасника ДТП, набрання ним законної сили й доведення до відома страховика підтвердження факту набрання таким судовим рішенням законної сили (відповідна відмітка на копії судового рішення), тому у будь-якому разі прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування і власне проведення страхової виплати страховик з огляду на обов`язок із розслідування і встановлення обставин настання страхового випадку здійснював би після того, як дізнався про ухвалення відповідних Постанов (у тому числі й вищевказаної Постанови суду від 17.12.2020 року про притягнення Відповідача-2 до адміністративної відповідальності), їх змісту та факту набрання ними законної сили, тобто у цьому випадку - і так після спливу річного строку з дати ДТП. Проте попри наведене, незважаючи на добросовісність поведінки стороні позивача, Відповідачем-1 всупереч положенням Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» необгрунтовано й безпідставно так і не було здійснено виплату страхового відшкодування завданої майнової шкоді позивачеві, а лише Листами-відповідями N° 16433/9120 від 21.10.2020 року та № 133 від 29.01.2021 року сторону позивача було повідомлено про відмову у здійсненні виплати страхового відшкодування завданої майнової шкоди з підстав пропуску річного строку на подання заяви про страхові відшкодування такої шкоди. Таким чином, Відповідач-1 необґрунтовано й безпідставно відмовив у здійсненні виплати страхового відшкодування з посиланням на несвоєчасність подання такої заяви. Позивачка всіляко сприяла врегулюванню страхового випадку з метою отримання належного страхового відшкодування, тим самим вчиняла ряд активних дій, які свідчили про її волевиявлення щодо здійснення права на отримання такого відшкодування, сприяла у визначенні характеру та розміру збитків, обставин настання страхового випадку тощо. Проте попри наведене, незважаючи на добросовісність поведінки сторони позивача, Відповідачем-1 всупереч положенням Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» необґрунтовано й безпідставно так і не було здійснено оцінку заподіяного матеріального збитку після проведення огляду автомобіля, тобто не було оцінено шкоду, та зрештою так і не було здійснено виплату страхового відшкодування такої оціненої шкоди Позивачеві. Наведене свідчить про відсутність жодних об`єктивних перешкод страховику для здійснення врегулювання страхового випадку для виплати стороні Позивача страхового відшкодування завданої пошкодженням її майна шкоди, проте Відповідач-1 надав надмірно формальну відмову, чим порушив права позивача. Відтак сторона позивача, звертаючись до страховика за Полісом ОСЦПВВНТЗ (Відповідач-1) з відповідними зверненнями з метою отримання належного страхового відшкодування, здійснювала розумні заходи для отримання відшкодування за рахунок страховика, а встановлений законом річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, проте попри наведене, незважаючи на добросовісність поведінки позивача, Відповідачем-1 всупереч положенням Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» необґрунтовано й безпідставно так і не було здійснено виплату страхового відшкодування позивачеві. Таким чином, позивач має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи. Згідно зі Звітом № 203/03-21 від 30.03.2021 року про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «DODGE CHALLENGER», р.н. [NUMBER] ( огляд пошкодженого автомобіля було проведено оцінювачем 18.03.2021 року), вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуваннях зносу складає 39 995,05 грн. Отже, із Відповідача-1 на користь позивача підлягає стягненню невиплчачене страхове відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ з урахуванням зносу 39 995.05 грн. Окрім того, у зв`язку із пошкодженням зазначеного транспортного засобу та непроведенням страховиком складання оцінки заподіяного матеріального збитку позивачем також було понесено відповідні додаткові витрати. Як випливає із Договору на проведення експертної оцінки N° 203/03-21 віл 18.03.2021 року та квитанції про оплату № 13-04-21 від 13.04.2021 року, витрати позивача на складання оцінки заподіяного матеріального збитку склали 2 000.00 грн. (відшкодування зазначених витрат також підлягав стягненню із Відповідача-2 на користь позивача). Згідно зі Звітом № 203/03-21 від 30.03.2021 року про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «DODGE CHALLENGER», р.н. [NUMBER] (огляд пошкодженого автомобіля було проведено оцінювачем 18.03.2021 року), повна вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 48 947,05 грн. Отже, із Відповідача-2 на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром заподіяної шкоди і належним страховим відшкодуванням у розмірі: 48 947,05 грн. (фактичний розмір завданої шкоди, що становить повну вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ) - 39 995,05 грн. (належний розмір страхового відшкодування, що становить вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу) = 8 952,00 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 26.06.2025р. прийнято вказаний позов до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачам запропоновано надати відзив на позовну заяву. 16.07.2025представником ПАТ «СГ «ТАС» надано відзив на позовну заяву в якій останній просив відмовити в задоволенні позооу та застосувати позовну давність. 08.08.2025 від представника відповідача 2 [PERSON] , адвоката Марущака Я.В. надійшов відзив по справі, відповідно до якого останній просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що [PERSON] не довела за допомогою належних та допустимих доказів те, що не звернення до страховика впродовж більше п"яти років обумовлене обставинами, якві не залежали від неї, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 16.10.2019 року о 15:10 год. по вул. В. Гетьмана, 34, у м. Києві [PERSON] , відповідач 2, керуючи автомобілем «DAF 95», р.н. [NUMBER] , при зміні напрямку руху не переконався в його безпечності, у результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «DODGE CHALLENGER», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (перебуває у власності [PERSON] (Позивач)). Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «DAF 95», р.н. [NUMBER] з 19.02.2019 по 18.02.2020 застрахована АТ «СГ «ТАС» (приватне) згідно Полісу № АО 5081171 від 18.02.2019 р., згідно якого страхова сума заподіяна майну 100 000 грн; франшиза 0 грн. Судом встановлено, що 17.02.2020 постановою Солом`янського районного суду м. Києва закрите провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. У вказаній постанові також зазначено, що саме в діях автомобіля «DAF 95», р.н. [NUMBER] вбачається невідповідність ПДР. Судом встановлено, що 30.09.2020р. [PERSON] звернувся до АТ «СГ «ТАС» (приватне) із Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду з приводу ДТП, яка сталася 16.10.2019. Судом встановлено, що 30.09.2020р. [PERSON] підписав «Прелік документів, необхідних по страховій справі» №21990/40/2020/53, згідно якого зобов`язався «протягом 30 днів після подання письмового повідомлення про ДТП» подати страховику заяву на виплату. Судом встановлено, що 17.12.2020р. постановою Солом`янського районного суду м. Києва провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] за ст. 124 КУпАП,закрите у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Судом встановлено, що 28.01.2021р.. тобо через 1 рік 3 місяці з дати ДТП, [PERSON] звернувся до АТ «СГ «ТАС» (приватне) із заявою про відшкодування шкоди по ДТП. Судом встановлено, що 29.01.2021р. листом за вих.№ 153 відповідач АТ «СГ «ТАС» (приватне) повідомив позивача [PERSON] про те, що оскільки потерпілий не звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в межах одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, тобто до 16.10.2020, тому АТ «СГ «ТАС» (приватне)

Outcome: dismissed