Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

У серпні 2025 позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому з урахуванням уточнень просить стягнути з відповідача на свою користь 1/2 частину додаткових витрат від суми 51 875,90 на лікування неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказано, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки за рішенням суду від 03.06.2014. Разом з тим, у доньки діагностовано вроджену лійкоподібну деформацію грудної клітини ІІІ ст. та з метою врятування життя дитини було здійснено за кошти позивача імплантацію двох пластин L-310Н12, L-290Н12, вартістю 46 800 грн. На стаціонарне лікування та інші додаткові витрати при лікуванні також було витрачено 5 075,90 грн. Відповідач не бере жодної участі у вихованні дитини та взагалі не сплачує аліменти на її утримання. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 08.09.2025 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи 08.10.2025. В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого проживання, відзив (заперечення) на позовну заяву не направив, тому суд ухвалив провести у справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 907. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.02.2015 у справі № 357/667/15-ц розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16 січня 2013 року, у відділі ДРАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 20. Позивач разом з донькою зареєстровані за однією адресою, що підтверджується копіями витягів з реєстру територіальної громади від 15.07.2025. Згідно розрахунку № 157859 органу ДВС заборгованості зі сплати аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , всього станом на 01.07.2025 згідно матеріалів виконавчого провадження заборгованість по сплаті аліментів становить 215 519,63 грн. Позивачем на підтвердження витрат на лікування доньки надано: виписку Комунального некомерційного підприємства «Житомирська обласна дитяча клінічна лікарня» із медичної карти стаціонарного хворого 4640 [PERSON] , назва процедури модифікована відеоасистована торакопластика за Nuss із встановленням 2х металевих пластин, перебування в стаціонарі з 23.04.2025 по 29.04.2025, назва діагнозу - вроджена лійкоподібна деформація грудної клітини ІІІ ст.; рахунок ФОП [PERSON] на оплату № 02261 від 26.02.2025 пластин L-310Н12, L-290Н12, загальна вартість 46 800 грн; квитанції та чеки на оплату медичних препаратів та отриманих медичних послуг. При вирішенні справи суд зазначає наступне. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз наведених правових норм вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Судом встановлено, що позивачем витрачено на лікування доньки суму грошових коштів у розмірі 51 875,90 грн, що підтверджується матеріалами справи. Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинство. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Таким чином, виходячи з інтересів дитини та у зв`язку з проведеним лікуванням спільної доньки сторін, внаслідок чого позивач (мати) понесла грошові витрати, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину в заявленому розмірі, тобто половину від 51 875,90 грн, що становить 25 937,95 грн. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід у розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved