Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

У травні 2025 року представник АТ «Акцент-Банк» звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 27 986,94 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.01.2022 відповідач, будучи клієнтом банку, уклав з Банком кредитний договір А555СТ155101223546 щодо надання кредиту у розмірі 25 000грн строком на 40 місяців, тобто до 17.05.2025 року зі сплатою процентів у розмірі 75,00 щорічно та комісії у розмірі 0,00 грн. Кредитний договір складався із заяви клієнта та графіку погашення кредиту. Проте відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем, яка станом на 30.04.2025 становить 27 986,94 грн, з яких: 22 923,08 грн - заборгованість за кредитом; 5 063,86 грн - заборгованість по відсоткам. У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь вказаний розмір заборгованості та понесені ним витрати по сплаті судового збору. 06.05.2025 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 15.05.2025 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому зазначено, що він не укладав кредитного договору № А555СТ155101223546 від 18.01.2022 року. Жоден із наданих позивачем до позовної заяви документів не містить в собі ознак його особистого підпису. Відповідач стверджує, що не був ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг в А-Банку, розміщеними на сайті банку. Крім того, у позовній заяві вказано, що кредит надавався на 40 місяців, а в доданій до позовної заяви ксерокопії таблиці обчислення вартості кредиту вказано, що на 36 місяців, що на думку відповідача, додатково свідчить про те, що між ним та банком кредит не укладався. Зазначив, що він отримав від позивача 25 000 18.01.2022 року та повернув позивачу з 18.01.2022 року грошові кошти в розмірі 35 102 грн, що значно перевищує отриману суму кредиту, що підтверджується випискою про рух коштів за так званим кредитним договором. Посилається на те, що вартість нібито наданого йому кредиту складає 75 відсотків річних, тобто 56 250 грн, що очевидно містить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на користь позивача та на шкоду споживача послуг. Просив врахувати, що у 2025 році він май вкрай низькі доходи у вигляді пенсійних виплат у розмірі 4 125,08 грн щомісячно. Просив відмовити у задоволенні позову. 06.10.2025 року до суду надійшли заперечення (відповідь на відзив) позивача. Зазначено, що Договір (Заява) про надання послуги «Швидка готівка» № А555СТ155101223546 від 18.01.2022 року підписаний відповідачем простим електронним підписом. Виписка по рахункам та розрахунок заборгованості свідчать про тривале виконання зобов`язань за Кредитним договором відповідача і активне користування кредитом, що підтверджує отримання позичальником кредиту та наявність заборгованості. Також на підтвердження перерахування відповідачу кредитних коштів до позову було долучено меморіальний ордер із зазначенням відповідної суми кредиту, яка була перерахована відповідачу. Крім того, у п. 9 заяви клієнта № А555СТ155101223546 від 18.01.2022 року зазначено номер карти клієнта, на який було зараховано кошти кредиту № [NUMBER], з якої, крім надходження кредитних коштів на картку, також вбачається і їх використання - всі кошти були зняті готівкою через касу банку. Також звернуто увагу на те, що відповідачем не заперечується підписання ні анкети заяви, ні заяви про надання послуги Швидко готівка. 16.10.2025 до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив, у яких зазначено, що він ніколи не ознайомлювався з Умовами та правилами надання банківських послуг, якими і передбачена можливість використання простого електронного підпису у вигляді ОТП-пароля. Позивач не надав доказів ознайомлення відповідача із вказаними умовами та правилами, а тому посилання позивача на необхідність їх дотримання не є обґрунтованою. Відповідач стверджує, що відсутність його підпису в Умовах та правилах надання банківських послуг свідчить про те, що він не надавав згоду на такі правила, а відтак кредитний договір не укладався. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до позовної заяви подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні заперечили позовні вимоги з підстав, наведених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив. Просили відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторони відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є клієнтом АТ «Акцент-Банк» з 24.04.2010, що підтверджується письмовою анкетою-заявою до АТ «Акцент-Банк», та визнається відповідачем. 18.01.2022 [PERSON] звернувся до АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] із Заявою про надання послуги «Швидка готівка» № А555СТ155101223546. Тип кредиту - строковий, мета отримання кредиту - придбання товару/здійснення платежі/ оплата послуг, сума кредиту - 25 000 грн, строк кредиту - 36 місяців з 18.01.2022 року по 18.01.2025 року включно, процента ставка (фіксована) - 75 % на рік, комісія за надання фінансового інструменту - 0 грн, розмір щомісячного платежу - 1776,43 грн, що визначається рівними частинами (ануїтет), номер платіжної картки № [NUMBER] . Заява про надання послуги «Швидка готівка» № А555СТ155101223546 від 18.01.2022 року, Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», підписані [PERSON] 18.01.2022 року о 15:06, що підтверджено простим електронним підписом за ідентифікатором [NUMBER] . Відповідно до п. 18 заяви про надання послуги «Швидка готівка» [PERSON] , підписавши дану заяву підтвердив та погодився, що до укладання цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами і Правилами надання банківських послуг у А-Банку, що розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua/terms та до укладання цієї угоди ознайомлений з інформацією, яка розміщується на веб-сайті та доступна за посиланням www.a-bank.com.ua, в повному об`ємі у відповідності до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». У заяві про надання послуги «Швидка готівка» зазначені анкетні дані відповідача та посилання на те, що дана заява разом із Умовам та Правилами надання банківських послуг, Паспортом банківського продукту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. В заяві вказано, що [PERSON] отримав їх примірники, які є зрозумілими та не потребують додаткового тлумачення. Зарахування коштів в сумі 25 000 грн на рахунок [PERSON] підтверджується меморіальним ордером № TR.21491107.27232.3201 від 18.01.2022 року. За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Ст. 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. В силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. В ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» законодавець, в свою чергу, закріпив, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до п.п. 12,13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; електронні дані - будь-яка інформація в електронній формі. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору, що встановлено п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Враховуючи викладене, досліджуючи надані суду докази, суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № А555СТ155101223546 від 18.01.2022 в електронному вигляді, умови якого мали б бути виконані сторонами. При цьому, суд відхиляє посилання [PERSON] на те, що він не ознайомлювався з Умовами та правилами надання банківських послуг, адже саме на нього покладалась відповідальність за вчинення таких дій (ознайомлення із зазначеними документами до укладення кредитної угоди, п. 18 заяви). Крім того, зазначені документи є загальнодоступними та розміщеними на офіційній сторінці банку. Також [PERSON] не надав доказів звернення до банку з приводу надання роз`яснень щодо виконання договору. Крім того, суд критично оцінює доводи відповідача про те, що кредитний договір № А555СТ155101223546 від 18.01.2022 є неукладеним, оскільки у відзиві відповідач констатував, що 18.01.2022 року отримав від позивача кредит у розмірі 25 000 грн. Більше того, як Випискою по кредиту, так і розрахунком заборгованості підтверджується про тривале виконання зобов`язань за Кредитним договором відповідача і активне користування кредитом, що підтверджує отримання позичальником кредиту та наявність заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Встановлено, що взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ «Акцент-Банк» виконало своєчасно і належним чином, надававши кредитні кошти в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання позичальник належним чином не виконував, обов`язкові щомісячні платежі в рахунок погашення кредиту та нарахованих процентів своєчасно та у погодженому розмірі не вносив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в загальному розмірі 27 986,94 грн, з яких: 22 923,08 грн - заборгованість за кредитом; 5 063,86 грн - заборгованість по відсоткам, яка є простроченою. Суд враховує те, що відповідачем будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості не надано, як і не надано доказів щодо належного виконання грошових зобов`язань щодо сплати кредитних зобов`язань на користь позивача. Також суд критично оцінює посилання відповідача на те, що кредитний договір № А555СТ155101223546 від 18.01.2022 містить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на користь позивача та на шкоду споживача послуг, оскільки на такі умови кредиту відповідач добровільно погодився, підписавши заяву про надання послуги «Швидка допомога», при цьому збільшення грошового зобов`язання позичальника відбулось внаслідок несвоєчасного виконання зобов`язань за кредитом. З огляду на вищевикладене та з урахуванням того, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом в загальному розмірі 27 986,94 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 6005315489858 від 30.04.2025 року про сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, в порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved