Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] , Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, яким просив визнати незаконним та скасувати ордер на жиле приміщення № 009746 серії ПР від 01.11.2022 року на заняття жилого приміщення квартири [ADDRESS] на жиле приміщення на ім`я [PERSON] недійсним та скасувати його, виселивши відповідача [PERSON] з вказаного помешкання. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказав, що квартира [ADDRESS] відноситься до державного житлового фонду Міністерства оборони України. 03.08.2021 року вищевказана квартира була поставлена на облік у КЕВ м. Одеса, правонаступником якого є Одеське квартирно-експлуатаційне управління, та знаходиться на бухгалтерському обліку. Згідно рішення житлової комісії Військової академії від 09.11.2021 року (протокол № 28), наказу №1071 від 19.11.2021 року начальника Військової академії, однокімнатна квартира [ADDRESS] була розподілена поза чергою [PERSON] зі складом сім`ї - одна особа. Протоколом засідання Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями № 628 від 17.12.2021 року було розподілено житлову площу для постійного проживання, у тому числі [PERSON] з зауваженням: за умови здачі гуртожитку. Відповідач - [PERSON] подав 10.12.2021 року заяву на ім`я командира ВЧ [NUMBER] про те, що у разі прийняття позитивного рішення стосовно виділення йому житла за адресою [ADDRESS] він зобов`язується повністю звільнити кімнату [ADDRESS] та здати в/ч [NUMBER] у визначені терміни після отримання вказаного житла. 14.01.2022 року начальник Військової академії своїм наказом № 25 на підставі протоколу № 628 Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями від 17.12.2021 року зняв з квартирного обліку [PERSON] 01.11.2022 року Приморська районна адміністрація виконавчого комітету Одеської міської Ради видала ордер на жиле приміщення № 009746 серії ПР [PERSON] [PERSON] , знаючи про необхідність звільнити та здати кімнату [ADDRESS] , звернувся до Чорноморської селищної ради з заявою щодо переоформлення особового рахунку на кімнату на свою доньку [PERSON] . Підставою переоформлення особового рахунку на кімнату в гуртожитку [PERSON] вказав те, що він військовослужбовець та постійно знаходиться за місцем служби, а донька проживає за вищевказаною адресою гуртожитку. [PERSON] ввів в оману Чорноморську селищну раду, не вказавши, що отримав постійне житло так і про те, що донька не проживала з ним у гуртожитку та не стояла на обліку для отримання житла. Окрім того, своєю заявою до Чорноморської селищної ради про переоформлення особового рахунку на кімнату [ADDRESS] [PERSON] порушив вимоги п.19 Постанови КМУ від 03.08.2006 року № 1081 Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями «Військовослужбовець та члени зобов`язані вивільнити займане ними службове житлове приміщення в разі переміщення по службі, пов`язаного з переїздом до іншого населеного пункту, звільнення з військової служби, одержання або придбання житла для постійного проживання, якщо інше не передбачено законодавством». Оскільки умовою надання [PERSON] квартири [ADDRESS] було звільнення ним займаної кімнати [ADDRESS] , то невиконання ним цієї умови, відповідно до ст. 59 ЖК України, є підставою для визнання виданого ордера недійсним з наслідками, передбаченими ст. 117 ЖК України. Ухвалою суду від 26.09.2024 року позовну заяву Одеського квартирно-експлуатаційного управління прийнято до розгляду та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Сторонам направлено ухвалу суду, відповідачам роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. 31.07.2025 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Попроцький Д.М. у судовому засіданні заявлені вимоги не визнав, надав відзив на позов, у задоволенні вимог Одеського квартирно-експлуатаційного управління просив відмовити у повному обсязі. Свою позицію обґрунтував тим, що позивач у своєму позові посилається на ст. 59 ЖК України, однак не вказує, яка саме підстава з вищенаведених у цій статті є підставою для визнання ордеру недійсним у цьому позові, що говорить про відсутність належного мотивування та належно обґрунтованих підстав у цьому позові. Також, замість висування вимоги про звільнення кімнати [ADDRESS] , позивач просить суд визнати недійсним та скасувати розпорядження та ордер на зовсім інше житло відповідача [PERSON] , що не відноситься до порушення прав позивача. На думку представника відповідача, позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, що є самостійною підставою для відмовлення у позові. Крім того, зазначив, що оскаржуваний ордер був виданий його клієнту на законних підставах та, відповідно, немає підстав, передбачених у ст. 59 ЖК України, для визнання ордеру на жиле приміщення недійсним у судовому порядку. Щодо вини [PERSON] у не передачі наданої кімнати у гуртожитку саме позивачу у період з 2022 року. по 2024 року, то [PERSON] 01.03.2022 року був мобілізований, перебував на казарменому режимі проживання та не мав можливості здати кімнату в гуртожитку, так як був на службі. Що стосується подання заяви до Чорноморської селищної ради щодо переоформлення особового рахунку на кімнату № [NUMBER] у гуртожитку на свою доньку [PERSON] , то [PERSON] дійсно підписав цю заяву, так як на той час був мобілізований та виконував свої службові військові обов`язки й не міг одночасно займатися обслуговуванням та оплатою комунальних послуг по цій кімнаті, тому для зручності просив перекласти ці обов`язки на свою доньку, яка законно, згідно ордеру та діючому на той час законодавству, вселилася у цю кімнату та мешкала там. До того ж ордер на квартиру [PERSON] отримав 01.11.2022 року, а заяву він підписав 18.08.2022 року, тобто майже за три місяці до отримання житла. Відповідно до вищенаведеного, [PERSON] , як обіцяв у своїй заяві, звільнив кімнату у гуртожитку, як тільки зміг наприкінці 2022 року, враховуючи його військову службу та отримання ним ордеру 01.11.2022 року, чим виконав свої зобов`язання. Представник відповідача Приморської районної адміністрації Одеської міської ради адвокат Андреєва А.Е. з позовом не погодилася в повному обсязі та вважає, що він не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставини на які він посилається. Так, Одеське квартирно-експлуатаційне управління подало до громадської комісії житлових питань Приморської районної адміністрації Одеської міської ради всі необхідні документи, а тому у повній відповідності до діючого законодавства було видано [PERSON] ордер на жиле приміщення № 009746 серії ПР від 01.11.2022 року на заняття жилого приміщення квартири [ADDRESS] . Враховуючи тривалість проживання [PERSON] у вищевказаній квартирі, неоспорення факту його проживання в даному об`єкті нерухомості з боку позивача, відсутність встановлення порушення установами процедури надання [PERSON] вищевказаного житла для постійного проживання, представник відповідача вважає, що дії Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, направлені на видачу [PERSON] ордеру на зазначену квартиру, були вчинені у повній відповідності до вищенаведеного законодавства. Розглянувши подані сторонами докази, заслухавши представників сторін, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне. Відповідно до частини 1 статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду (стаття 47 Конституції України). Відповідно до статті 9\~ЖК України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського жилого фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Згідно із статтею 58\~ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського жилого фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Як вбачається з матеріалів справи, список надання житлової площі для постійного проживання в Одеському гарнізоні у Військовій академії, місцезнаходження [ADDRESS] був затверджений начальником Військові академії та узгоджений начальником КЕВ м. Одеса. Згідно рішення житлової комісії Військової академії від 09.11.2021 року (протокол № 28), наказу начальника Військової академії № 1071 від 19.11.2021 року однокімнатна квартира [ADDRESS] була розподілена поза чергою [PERSON] зі складом сім?ї - одна особа. 09.11.2021 року при перевірці житловою комісією Військової академії житлових умов [PERSON] у [ADDRESS] було встановлено, що [PERSON] мешкає один, про що була складена довідка від 09.11.2021 року. 12.11.2015 року [PERSON] був поданий рапорт на ім`я голови житлової комісії Військової академії про зміну складу його сім`ї з трьох осіб на одну, у зв`язку із розірванням шлюбу. 30.11.2015 року на засіданні житлової комісії Військової академії було вирішено змінити склад сім?ї [PERSON] у списках черговості отримання житла з трьох осіб на одну особу. Протоколом засідання Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями № 628 від 17.12.2021 року було розподілено житлову площу для проживання, у тому числі [PERSON] - житло для постійного проживання з умовою: за умови здачі гуртожитку. Заявою на ім?я командира ВЧ [NUMBER] від 10.12.2021 року [PERSON] зобов`язався у разі прийняття позитивного рішення стосовно виділення йому житла за адресою [ADDRESS] , звільнити кімнату у гуртожитку. 31.12.2021 року було затверджено список надання житла для постійного проживання у Одеському гарнізоні, у тому числі [PERSON] 14.01.2022 року на підставі протоколу № 628 Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями від 17.12.2021 року [PERSON] знято з квартирного обліку. 31.01.2022 року КЕВ м. Одеси подано клопотання до Приморської районної адміністрації Одеської міської Ради про видачу ордеру на постійну квартиру [PERSON] 01.11.2022 року Приморська районна адміністрація виконавчого комітету Одеської міської Ради видала [PERSON] ордер на жиле приміщення № 009746 серії ПР. Підставою для видачі ордеру вказано розпорядження № 175 від 24.03.2022 року. Таким чином, однокімнатна квартира [ADDRESS] була розподілена поза чергою учаснику бойових дій, інваліду війни 3 групи, полковнику запасу [PERSON] зі складом сім?ї - одна особа, перебуває на квартирному обліку в житловій комісії Військової академії в загальній черзі з 28.07.1998 року, в першочергових списках одержання житла з 30.04.2015 року, як УБД в позачергових списках з 31.03.2021 року, як інвалід війни, а з 24.06.2021 року, як звільнений у запас за станом здоров`я. Участі у приватизації державного житлового фонду не приймав, утримує приміщення в сімейному гуртожитку ВЧ [NUMBER] в [ADDRESS] . Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій (стаття 9\~ЖК України). Частиною першою статті 109\~ЖК України визначено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Отже, будь-яке виселення або позбавлення особи права користування житлом допускається виключно на підставах, передбачених законом, і повинно відбуватися в судовому порядку. Відповідно до частини третьої статті\~12, частини першої статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78\~ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій\~статті 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з частиною другою статті 264\~ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Розглядаючи вимогу позивача про визнання розпорядження Приморської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської Ради про надання житлової площі за № 175 від 24.03.2022 року недійсним та його скасування, суд керується наступним. Надання житлових приміщень для постійного проживання військовослужбовцям Збройних Сил України, визначення алгоритму обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, методика та порядок забезпечення їх жилими приміщеннями врегульовані в тому числі: Житловим кодексом України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII, Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, Положенням про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України. Аналіз наведених нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що надання військовослужбовцям житлового приміщення для постійного проживання здійснюється на підставі списку розподілу постійного житла, складеного КЕВ (КЕЧ), погодженого з Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України та направленого до виконавчого органу сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад або районної державної адміністрації для видачі ордера. До виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району надає облікову справу військовослужбовця разом з витягом зі Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу житлової комісії військової частини (об?єднаної житлової комісії), витяг із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання. З матеріалів справи вбачається, що Одеське квартирно-експлуатаційне управління подало до громадської комісії житлових питань Приморської районної адміністрації Одеської міської ради всі необхідні документи, на підставі яких, у повній відповідності до діючого законодавства, видав 01.11.2022 року [PERSON] ордер на жиле приміщення № 009746 серії ПР на заняття жилого приміщення квартири [ADDRESS] . Одеське квартирно-експлуатаційне\~управління вказує,\~що підставою\~для визнання\~розпорядження про\~надання житлової\~площі недійсним є те, що [PERSON] діяв недобросовісно, з метою одержання житла для постійного проживання надавав неправдиві відомості, що і стало підставою для надання йому ордеру на постійне житло. Вказане твердження позивача матеріалами справи не доведено, а судом не встановлено. Крім того, ордер на квартиру відповідач [PERSON] отримав 01.11.2022 року, а заяву про переоформлення особового рахунку на кімнату в гуртожитку на доньку він підписав 18.08.2022 року, тобто майже за три місяці до отримання житла. Інших підстав для визнання розпорядження Приморської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської Ради про надання житлової площі за № 175 від 24.03.2022 року недійсним та його скасування позивачем не зазначено, а судом не встановлено. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вказана вимога позивача необґрунтована та не підлягає задоволенню. Розглядаючи вимогу позивача про визнання ордеру на жиле приміщення недійсним та виселення відповідача [PERSON] з жилого приміщення, суд керується наступним. Позивач у своєму позові посилається на ст. 59 ЖК України, якою визначені підстави, за наявності яких ордер на жиле приміщення може бути визнано судом недійсним. Згідно зі статтею 59 ЖК України, ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Основною підставою для визнання ордера № 009746 серії ПР від 01.11.2022 року недійсним позивач вказує не виселення [PERSON] з гуртожитку, що було однією з умов щодо отримання ним постійного житла. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] мешкав за адресою: кімната [ADDRESS] з дружиною та донькою [PERSON] . Члени його сім?ї були вселені у вказану кімнату гуртожитку на підставі ордера, а отже на законних підставах. Після розірвання шлюбу в гуртожитку залишилася проживати донька [PERSON] . Згідно Розпорядження голови Чорноморської селищної ради № 106/2022-ОД від 21.09.2022 року, переоформлено особовий рахунок на [PERSON] , на житлову площу, яку вона займає за адресою: [ADDRESS] з правом укладення договору найму цієї площі. Особовий рахунок на кв. [ADDRESS] , який раніше був відкритий на [PERSON] закрито. З відповіді Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області на адвокатський запит № 3511/03-10/5313 від 07.11.2024 року вбачається, що згідно протоколу № 5 житлової комісії при виконавчому комітеті Чорноморської селищної ради від 16.09.2022 року було запропоновано житлово-комунальному господарству переоформити особовий рахунок на ім`я [PERSON] , 2002 р.н. на однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Окрім цього, розпорядженням голови Чорноморської селищної ради № 106/2022 ОД від 21.09.2022 року особовий рахунок переоформлено на [PERSON] , на вищевказану житлову площу, яку вона займає. Підставою стала заява [PERSON] від 18.08.2022 року та рішення житлової комісії від 16.09.2022 року. Як вбачається з акту проживання (мешкання) від 20.01.2025 року, на час отримання ордера на квартиру та вселення, [PERSON] вже звільнив приміщення у гуртожитку. Таким чином, відповідач [PERSON] звільнив кімнату у гуртожитку наприкінці 2022 року, чим виконав свої зобов`язання. Дані про те, чи ставилося позивачем питання про виселення з кімнати гуртожитку доньки [PERSON] , у суду відсутні. Інших підстав, передбачених ст. 59 ЖК України, для визнання недійсним у судовому порядку ордера на спірне жиле приміщення позивачем не зазначено, а судом не встановлено. За таких обставин у суду відсутні підстави для визнання оспорюваного ордеру на жиле приміщення недійсним, а відтак вказана вимога позивача є такою, що не підлягає задоволенню. Даючи правову\~оцінку дослідженим\~судом доказам\~в цілому,\~суд дійшов\~ висновку,\~що позивачем\~не надано\~суду належних\~та допустимих\~доказів того,\~що \~ [PERSON] \~отримав житлову\~площу у\~неправомірний спосіб\~у зв`язку\~з чим\~підлягає зняттю\~з реєстрації\~та виселенню, тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог Одеського квартирно-експлуатаційного управління у повному обсязі. Відповідно до п. 6 ч.1 ст.264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивачу відмовлено у задоволені його позовних вимог в повному обсязі, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати на його користь не відшкодовуються.

Outcome: dismissed