Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000, 00 гривень. На обґрунтування своєї заяви вказав, що 20 жовтня 2025 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області у справі №686/7131/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів було прийнято рішення, яким позов задоволено, а саме стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] - 4650 дол. США безпідставно збережених коштів, 3% річних в розмірі 8647 гривень 13 копійок, 2019 грн. 73 коп. судового збору. У позовній заяві позивач - [PERSON] зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс відповідач та очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 10000 гривень (технічна помилка замість 20000 гривень) та що докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть подані згідно вимог ЦПК України. 06 лютого 2025 року між [PERSON] та адвокатом бюро «Фурман та партнери» було укладено договір про надання правничої допомоги, яке і надавало професійну правову допомогу [PERSON] у справі 686/7131/25. Відповідно до умов договору про надання правничої (правової) допомоги від 06 лютого 2025 року адвокатське бюро надає послуги клієнту на платній основі. Розмір гонорару становить 20000 гривень (помилкового у позові зазначено 10000) з яких 12000 грн. клієнт має сплати протягом 5-ти робочих днів з моменту підписання договору, решту 8000,00 грн. протягом 5-ти робочих днів після набрання рішення суду законної сили на користь клієнта (п.4.4, 4.6 договору). Відповідно до п.4.4 договору про надання правничої допомоги від 06 лютого 2025 року сторони домовились, що доказом що підтверджує надання адвокатським бюро правової допомоги є актом про надання правничої допомоги, що має бути підписаний сторонами. Оскільки акт виконаних робіт складається за фактом надання правової допомоги (винесення рішення суду) , в даному випадку 20 жовтня 2025 року, тому зазначені документи подаються протягом 5 днів з дня ухвалення рішення у даній справі. Представник позивача направив до суду заяву про слухання заяви за його відсутності та підтримання заяви. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Направив до суду заперечення стосовно постановлення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2025 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] - 4650 дол. США безпідставно збережених коштів, 3% річних в розмірі 8647 гривень 13 копійок та 2019 гривень 73 копійки сплоченого судового збору. 27 жовтня 2025 року представник позивача звернувся до суду з заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000, 00 гривень. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Ч. 3 ст.134 ЦПК України передбачено, що попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з частинами першою - шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, однак зобов`язує надати докази щодо надання правової допомоги. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог, у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу. У відповідності до п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 06 лютого 2025 року між [PERSON] та адвокатським бюро «Фурман та партнери» було укладено договір про надання правової допомоги. П.4.6 вказаного договору передбачено, що гонорар сплачується наступним чином: 12000 грн. 00 коп. протягом 5-ти робочих днів з дня підписання цього договору, 8000 грн.00 коп. протягом 5-ти робочих днів після набрання рішення суду законної сили на користь клієнта. 23 жовтня 2025 року між [PERSON] та адвокатським бюро «Фурман та партнери» було укладено акт виконаних робіт, в якому визначено вартість виконаних робіт складає - 20000 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню та слід ухвалити додаткове рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених грошових коштів наступним: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] - 20000 гривень витрат на правову (правничу) допомогу.

Outcome: approved