Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 29.04.2025 ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за Договором №705405 від 14.09.2021 в розмірі 140009,94 грн., понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 25000 грн. та по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. В обґрунтування позову вказує, що 14.09.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір №705405. Сторони угодили умови викладені в договорі, а саме: сума кредиту- 62500 грн., строк кредиту 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 14.09.2024 та п. 1.5 Договору, передбачено умови нарахування та тип процентної ставки за кредитом. Далі, 31.01.2025 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено Договір надання послуги з факторингу №31012025, у відповідності до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передало ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за плату належні йому права вимоги, в тому числі до відповідача. Згідно Реєстру Боржників до Договору надання послуги з факторингу №31012025 від 31.01.2025, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №705405 в розмірі 140009,94 грн., з яких: 48206,52 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 12027,96 грн. заборгованість за нарахованими відсотками (проценти за перший день користування кредитом), 79775,46 грн. заборгованість за нарахованими відсотками (з другого дня користування кредитом) Відповідач продовжує не виконувати взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, ігноруючи наявні майнові вимоги, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 140009,94 грн., що складається з: 60234,48 заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 79775,46 грн. заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги, та яку саме і просить стягнути позивач. Заяви, клопотання учасників справи. \~ \~ \~ \~ В судове засідання представник позивача Сердійчук Я.Я. не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно поштового повідомлення, а.с. 72-73, 90-91, 142-143, розписки а.с. 76, 103, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило, відзив на позов до суду не надавала. Представники відповідача Комар Е.Л. та Скрига М.В. в судове засідання повторно не з`явилися, через канцелярію суду подали клопотання про відкладення розгляду справи, яка призначена на 10.11.2025, оскільки з ними не було узгоджено дату судового засідання. Оскільки учасники справи про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідач та її представники повторно не з`явилися в судове засідання, суд приходить до висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності учасників. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 09-30 год. 06.06.2025, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 10.11.2025 ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання представників відповідача про відкладення розгляду справи. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи, 14.09.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір №705405, та підписано паспорт споживчого кредиту, які було підписано особистим підписом відповідача, на умовах визначених у вказаному договорі [PERSON] надано кредит, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, та зі встановленими строками їх повернення (а.с.32-34, 43, 44, 45). Згідно п.п. 1.3-1.8 Договору укладеного 14.09.2021 Товариство надає споживачу кредит в сумі 62500 грн., строком на 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 14.09.2024; тип процентної ставки фіксована та залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом- 25% в день (9125% річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту 85% річних; мета отримання кредиту 0 споживчі (особисті) потреби; орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 190,30% річних, орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 186136,70 грн. Відповідно до п. 2.1. кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі, шляхом їх перерахування: у розмірі 50000 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , у розмірі 12500 грн. на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати Процентів за перший день користування кредитом (а.с. 32-34). До матеріалів справи додано платіжне доручення №9037 від 14.09.2021 АТ КБ "ПриватБанк", згідно якого [PERSON] було перераховано грошові кошти в розмірі 50000 на виконання договору №705405 (а.с. 50). З розрахунку\~ТОВ «СЛОН\~КРЕДИТ» -а.с.\~51,\~вбачається,\~що заборгованість\~за Договором №705405 від 14.09.2021, яка станом на 14.09.2024 становить 140009,94 грн., що складається з: 48206,52 за кредитом, 12027,96 грн. заборгованість за відсотками за перший день користування кредитом, 79775,46 грн. заборгованість за відсотками (на дату продажу). 31.01.2025 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено Договір надання послуги з факторингу №31012025, у відповідності до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передає ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» приймає належні права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 7-21, 22, 23). Згідно Реєстру Боржників до Договору надання послуги з факторингу №31012025 від 31.01.2025, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №705405 в розмірі 140009,94 грн., з яких: 48206,52 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 12027,96 грн. заборгованість за нарахованими відсотками (проценти за перший день користування кредитом), 79775,46 грн. заборгованість за нарахованими відсотками (з другого дня користування кредитом) (а.с. 28). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що передбачено ч.1 ст. 2 ЦПК України. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так, судом встановлено, що 14.09.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір №705405, який було підписано особистим підписом відповідача, на умовах визначених у вказаному договорі [PERSON] надано кредит, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, та зі встановленими строками їх повернення. (а.с.32-34, 43, 44, 45). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Останні встановлені ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, відповідно до яких істотними умовами кредитного договору, щодо яких сторони повинні дійти згоди в належній формі виступають: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Як вбачається, з п.п. 1.3-1.8 Договору укладеного 14.09.2021, Товариство надає споживачу кредит в сумі 62500 грн., строком на 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 14.09.2024; тип процентної ставки фіксована та залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом- 25% в день (9125% річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту 85% річних; мета отримання кредиту 0 споживчі (особисті) потреби; орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 190,30% річних, орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 186136,70 грн. Відповідно до п. 2.1. кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі, шляхом їх перерахування: у розмірі 50000 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , у розмірі 12500 грн. на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати Процентів за перший день користування кредитом (а.с. 32-34). Тому суд звертає увагу, що згідно умовами Договору № 705405, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» 14.09.2021 надало [PERSON] грошові кошти у сумі 62500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (а.с. 32-34). При цьому, під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що\~статтею 204 ЦК України\~регламентована презумпція правомірності правочину. Так, відповідно до наведеної норми права правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Жодних судових рішень про визнання укладеного між сторонами правочину недійсним або встановлення його нікчемним суду не надано. Матеріалами справи підтверджується, що Товариство виконало зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти та перерахувало їх на рахунок відповідача, згідно а.с. 50. Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду від 15 січня 2025 року у справі №753/16762/15-ц факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки, тощо. З розрахунку\~ТОВ «СЛОН\~КРЕДИТ» -а.с.\~51,\~вбачається,\~що заборгованість\~ [PERSON] \~за Договором №705405 від 14.09.2021, станом на 14.09.2024 становить 140009,94 грн., що складається з: 48206,52 за кредитом, 12027,96 грн. заборгованість за відсотками за перший день користування кредитом, 79775,46 грн. заборгованість за відсотками (на дату продажу), який і підлягає стягненню з відповідача. Як вбачається, заборгованість нарахована в межах строку дії договору, відповідач розмір заборгованості за кредитним договором не спростовувала, тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Крім того, доказів виконання відповідачем зобов`язань за Договором в матеріалах справи відсутні. У відповідності до положень ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2\~ст. 625 ЦК України) . Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, 31.01.2025 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено Договір надання послуги з факторингу №31012025, у відповідності до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передає ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» приймає належні права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 7-21, 22, 23). Згідно Реєстру Боржників до Договору надання послуги з факторингу №31012025 від 31.01.2025, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №705405 в розмірі 140009,94 грн., з яких: 48206,52 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 12027,96 грн. заборгованість за нарахованими відсотками (проценти за перший день користування кредитом), 79775,46 грн. заборгованість за нарахованими відсотками (з другого дня користування кредитом) (а.с. 28). Згідно п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Статтею 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги (стаття 1078 ЦК України). Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну - кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитних заборгованостей по Договору. З моменту отримання права вимоги до [PERSON] , позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за вказаним кредитним договором всього в розмірі 140009,94 грн. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, принципу справедливості розгляду справи судом. Оскільки ТОВ\~«ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС»\~ є\~правонаступником всіх\~прав та\~зобов`язань\~ТОВ «СЛОН\~КРЕДИТ»,\~та враховуючи,\~що відповідач\~взятих на\~себе зобов`язань\~по поверненню\~кредитних коштів\~та сплаті\~відсотків не\~виконала,\~в строки,\~передбачені графіком\~погашення кредиту,\~кредит та\~відсотки за\~його користування\~не сплатила\~в повному\~обсязі,\~чим порушила\~умови кредитного\~договору,\~тому суд\~вважає необхідним\~позов задовольнити\~і стягнути\~з [PERSON] \~на користь\~ТОВ «ФАКТОРИНГ\~ПАРТНЕРС» \~заборгованість,\~яка утворилася\~станом на\~14.09.2024\~за Договором №705405 про надання споживчого кредиту від 14.09.2021, в розмірі 140009,94 грн., що складається з: 48206,52 за кредитом, 12027,96 грн. заборгованість за відсотками за перший день користування кредитом, 79775,46 грн. заборгованість за відсотками (на дату продажу). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами. Щодо стягнення понесених судових витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги представником позивача надано Договір №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», яким сторони погодили вид та вартість послуг, також надано заявку на надання юридичної допомоги №846 від 01.03.2025 та витяг з акту№ 7 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025, згідно яких адвокатське об`єднання надало послуги з консультації, підготовки позиції та складання позовної заяви про стягнення заборгованості заборгованості з [PERSON] на суму 25000 грн.(а.с. 38-40, 41, 42). Відповідно до п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частинами 1-3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Приписами ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як роз`яснено в п. 47 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10, право на правову допомогу гарантовано ст. 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16.11.2000 № 13-рп/2000; Рішення від 30.09.2009 № 23-рп/2009; Рішення від 11.07.2013 № 6-рп/2013). Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Згідно постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22 зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Саме сторона,яка зацікавленау відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. Таким чином, враховуючи вище викладене та відсутності заперечень відповідача проти таких вимог, суд вважає, що позивачем документально підтверджено понесені витрати на правову допомогу саме в даній справі в сумі 25000 грн., та відповідно до вимог ч.4 ст.137, ч.ч.2,3 ст.141 ЦПК України, врахувавши складність справи, обсяг виконаних робіт, принцип співмірності та розумності судових витрат, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 25000,00 грн. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (а.с.5) , який сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 549, 599, 610, 612, 625, 626, 628, 633, 634, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved