Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 17.03.2023 укладено кредитний договір № 245466452 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт Товариства, ознайомилась з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після цього добровільно без примусу чи тиску відповідач заявила про намір отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказала свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Кредитний договір № 245466452 підписано [PERSON] електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV26UB9. Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язався надати позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 5100,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язалась повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Після вчинених дій відповідача, 17.03.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 5100,00 грн на її банківську карту № [NUMBER] , що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням. 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язався відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. 31.12.2020 Додатковою угодою № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції. Відповідно до Реєстру боржників № 230 від 23.05.2023 до Договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», до ТОВ «ТАЛЮН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 245466452. 27.02.2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 27/0225-01, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛЮН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 27.02.2025 до Договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 24103,62 грн, з яких: 5100 грн сума заборгованості по основному боргу; 19003,62 грн - сума заборгованості по процентам. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за уредитним договором № 245466452 від 17.03.2023 становить 24103,62 грн, яка складається з наступного: 5100,00 грн - заборгованість по кредиту; 19003,62 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Відповідач не виконувала умови Договору належним чином, не сплачувала платежі, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Стислий виклад позиції сторін: Представник позивача в судове засідання не з`явилась, у поданій позовній заяві просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 245466452 від 17.03.2023 в сумі 24103,62 грн, та стягнути сплачені судові витрати по справі. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про час і місце слухання справи повідомлялась завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, згідно якої конверт з судовим викликом не було вручено адресату з причин: адресат відмовився від вручення, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 18.09.2025 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини справи, встановлені судом: Судом встановлено, що 17.03.2023 [PERSON] залишено заявку на отримання грошових коштів в кредит (а.с. 16), на підставі якої 17.03.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії № 245466452, який є електронним документом, створеним і збереженим в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства, та перетвореним електронними засобами у візуальну форму (а.с. 6-15). За цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 5100,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (п. 2.1 договору). Сума кредитного ліміту, вказана в п. 1.3 договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника (п. 2.2 договору). Кредитодавець надає позичальнику перший Транш за договором в сумі 5100,00 грн одразу після укладення договору, орієнтовна дата повернення якого 16.04.2023 (п. 2.3 договору). Акцепт оферти позивальника (підписання договору) відбулось одноразовим ідентифікатором MNV26UB9, надісланим на номер телефону [NUMBER] , 17.03.2023 о 22:52:36, та введено позичальником 17.03.2023 о 22:53:12 (а.с. 15-зворот). У поданій заявці на отримання коштів від 17.03.2023 [PERSON] просила надати кредит в розмірі 5100,00 грн, строком на 30 днів. Кошти просила перерахувати на картковий рахунок № [NUMBER] (а.с. 16). ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» 17.03.2023 здійснило перерахування коштів позичальнику [PERSON] на її картковий рахунок № [NUMBER] , в сумі 5100,00 грн згідно договору № 245466452 від 17.03.2023, що підтверджується платіжним дорученням від 17.03.2023 (а.с. 18). Згідно з п. 3.1, 3.2 кредитного договору, позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2 Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором. Сторони погодили, що встановлений в п. 3.1 Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. З розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 245466452 від 17.03.2023 станом на 23.05.2023 становила 11641,26 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5100,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами 6541,26 грн (а.с. 19). 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. Надалі, вищезазначений Договір було пролонговано Додатковими угодами між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» від 28.11.2019, від 31.12.2020, від 31.12.2021, від 31.12.2022, та від 31.12.2023. Також додатковою угодою № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції (а.с. 21-25). Відповідно до реєстру прав вимоги № 230 від 23.05.2023 до вказаного договору факторингу, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 245466452 від 17.03.2023. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» складено довідку, згідно якої підтверджено, що 23.05.2023 було здійснено відступлення прав вимоги за кредитним договором № 245466452 від 17.03.2023, укладеним між ТОВ «Таліон Плюс» та [PERSON] згідно укладеного договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (а.с. 17). 27.02.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/0225-01, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 245466452 від 17.03.2023 (а.с. 26-28). З розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Таліон Плюс», та Витягу з реєстру прави вимоги № 2 від 27.02.2025 до договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025, вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 245466452 від 17.03.2023 станом на 27.02.2025 (дата відступлення права вимоги) становила 24103,62 грн, з яких: 5100,00 грн - заборгованість по кредиту; 19003,62 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с. 20, 29). Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо укладення кредитного договору та видачі кредитних коштів за договором. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно із якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, від 08.08.2022 у справі № 234/7298/20. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі № 243/6552/20, який є обов`язковим для врахування судом відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, 17.03.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 245466452, у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Кредитний договір був підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора MNV26UB9. В укладеному між сторонами кредитному договорі погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, тощо. За умовами укладеного кредитного договору № 245466452 від 17.03.2023, відповідач [PERSON] отримала кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 5100,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (п. 2.1 договору). Сума кредитного ліміту, вказана в п. 1.3 договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника (п. 2.2 договору). Кредитодавець надає позичальнику перший Транш за договором в сумі 5100,00 одразу після укладення договору, орієнтовна дата повернення якого 16.04.2023 (п. 2.3 договору). Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну картку клієнта № 4441-11ХХ-ХХХХ-5895. Законодавство України, зокрема ст.ст. 207 та 1055 ЦК України, а також спеціальні норми Закону України «Про електронну комерцію», прямо передбачають можливість укладення кредитних договорів в електронній формі. Стаття 12\~цього Закону визначає, що використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором є належним способом підписання електронного правочину, який за своїми юридичними наслідками прирівнюється до власноручного підпису. Договір № 245466452 від 17.03.2023 укладений шляхом акцепту (прийняття) відповідачем публічної оферти кредитора та підтверджується електронним підписом одноразового ідентифікатора Микитюк О.В. 17.03.2023 о 22:53:12 (введено) MNV26UB9. Таким чином, відповідач вчинила активні дії, що свідчать про її волевиявлення на укладення договору на запропонованих умовах. Договір був укладений в електронній формі з дотриманням вимог чинного законодавства України, містить усі істотні умови, укладені з дотриманням вимог законодавства щодо електронної форми правочину, а тому є дійсним та обов`язковим до виконання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Таким чином судом встановлено, що кредитний договір № 245466452 від 17.03.2023 підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання правочину між первісним кредитором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем [PERSON] . Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідач таких не надала, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком. Щодо перерахування кредитних коштів позичальнику суд зазначає, що у відповідності до умов договору про надання фінансового кредиту, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як і первісний та попередній кредитори, з урахуванням перерахування усіх коштів на банківську карту позичальника, не володіють та не можуть володіти первинними бухгалтерськими документами, оскільки вони не є банками, а перерахування коштів здійснювалось з використанням оператора послуг платіжної інфраструктури, який і займався перерахуванням коштів. Первісним кредитором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» 17.03.2023 здійснено перерахування кредитних коштів в сумі 5100,00 грн на платіжну картку відповідача [PERSON] № [NUMBER] , вказану нею у заявці на отримання грошових коштів у кредит. Факт перерахування коштів на картковий рахунок відповідача підтверджується платіжним дорученням від 17.03.2023. При цьому суд зазначає, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (іпотекодавця) на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.04.2024 у справі №559/1622/19). Позивач надав суду всі наявні в нього докази, які підтверджують наявність кредитних правовідносин між сторонами та їх розмір, а також їх правомірність та відповідно й отримання коштів відповідачем, однак остання не довела суду, що у неї немає обов`язку щодо сплати заборгованості, яка підлягає стягненню. Відтак суд дійшов висновку про доведеність укладення кредитного договору № 245466452 від 17.03.2023 між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] , та отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів шляхом перерахування на картковий рахунок відповідача. Щодо переходу права вимоги за кредитним договором. Згідно із ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України установлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги за кредитними договорами, враховуючи наступне. Відступлення права вимоги підтверджується Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», строк дії якого продовжено до 31.12.2020, пізніше до до 31.12.2021, до 31.12.2022, до 31.12.2023, до 31.12.2024. Додатковою угодою № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції. Так, п.п. 1.2, 2.1, 4.1 додаткової угоди визначено, що «Право вимога» - права грошових вимог Клієнта до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитками договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно умов цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням Реєстру\~прав вимоги\~Сторони засвідчують\~передачу Права\~вимоги до\~Боржників в\~повному обсязі,\~за відповідним\~Реєстром права вимоги. Згідно реєстру прав вимоги № 230 від 23.05.2023 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги за кредитним договором № 245466452 від 17.03.2023 на загальну суму 11641,26 грн, з яких: 5100,00 грн - заборгованість по кредиту; 6541,26 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» складено довідку, згідно якої підтверджено, що 23.05.2023 було здійснено відступлення прав вимоги за кредитним договором № 245466452 від 17.03.2023, укладеним між ТОВ «Таліон Плюс» та [PERSON] згідно укладеного договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. Також відступлення права вимоги підтверджується Договором факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу, згідно умов цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 4.1 Договору факторингу, сторони погодили, що Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора на наступний календарний день після підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у Додатку до цього Договору. З Витягу з реєстру прави вимоги № 2 від 27.02.2025 до договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025, вбачається, що до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за кредитним договором № 245466452 від 17.03.2023 на загальну суму 24103,62 грн, з яких: 5100,00 грн - заборгованість по кредиту; 19003,62 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Таким чином, на підставі зазначених доказів до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 245466452 від 17.03.2023. Суд зазначає, що умови зазначених договорів факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Такі умови договорів не суперечать нормам чинного законодавства та в установленому законом порядку судом недійсними не визнавалися, а отже, виходячи із презумпції правомірності правочину, є правомірними, тобто такими, що породжують певні цивільні права та обов`язки. Щодо визначення розміру заборгованості за кредитним договором. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. З розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 245466452 від 17.03.2023 станом на 23.05.2023 (дата відступлення прав вимоги) становила 11641,26 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5100,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами 6541,26 грн. З розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Таліон Плюс», вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 245466452 від 17.03.2023 станом на 27.02.2025 (дата відступлення права вимоги) становила 24103,62 грн, з яких: 5100,00 грн - заборгованість по кредиту; 19003,62 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Доказів погашення тіла кредиту (основної суми боргу) матеріали справи не містять. Враховуючи те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти в повному обсязі не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості по тілу кредиту у сумі 5100,00 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 19003,62 грн, то суд враховує висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 в справі №444/9519/12, та від 04.07.2018 в справі № 310/11534/13, згідно яких право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору № 245466452 від 17.03.2023, позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку, передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором. Згідно п. 3.2 кредитного договору, сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. Пунктом 3.4 кредитного договору визначено, що продовження строку Дисконтного періоду не призводить до зміни істотних умов Договору в бік погіршення для Позичальника. Всі істотні умови які застосовуються протягом всього строку дії цього Договору зазначенні в цьому Договорі в момент його укладення. Оскідьки Пролонгація не є зміною істотних умов Договору, зокрема строку дії Договору, то вона не потребує укладення додаткових угод до Договору, в тому числі Пролонгація не потребує застосування підпису Одноразовим ідентифікатором. Пунктами 7.1, 7.2, 7.2.1, 7.2.2, 7.3, 7.3.1, 7.3.2 кредитного договору визначено, що на момент укладення цього Договору Сторони дійшли згоди, що орієнтовна дата погашення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є датою закінчення Дисконтного періоду кредитування 16.04.2023, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого Траншу Позичальником. Основна сума Кредиту має бути повернена Позичальником не пізніше ніж протягом 5 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору; дострокового припинення дії Договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2., або п. 9.1.1.7., або п. 9.2.1.5. Договору. Проценти за Договором сплачуються в наступному порядку: протягом Дисконтного періоду кредитування Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня Дисконтного періоду кредитування. У разі продовження Позичальником Дисконтного періоду кредитування, Позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення Дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього Договору; після закінчення Дисконтного періоду кредитування, Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти щоденно. Пунктами 8.1, 8.3, 8.3.1, 8.3.2, 8.4, 8.6 кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавйю проценти за користування Кредитом. Інших витрат Позичальника, крім процентів за належне користування Кредитом, Договором непередбачено. Протягом Дисконтного періоду кредитування зобов`язання Позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування Кредитом визначають наступним чином: за період від дати видачі Кредиту до 16.04.2023 (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 219,00 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 0,60 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним;.у разі якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 16.04.2023 проценти нараховуються за ставкою 734,12 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,01 відсотків в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним. Проценти в розмірі визначеному за правилами цього Договору, нараховуються на фактичну суму залишку Кредиту за кожен день користування Кредитом починаючи з першого дня надання Траншу за Договором та до дня закінчення строку дії цього Договору. Пунктами 11.1, 11.2 кредитного договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 років, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання. Позичальник має право користуватися кредитом від дати фактичного отримання суми Кредиту за кожним Траншем та до закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання. З наведеного вбачається, що строк дії дисконтного періоду не є строком дії кредитного договору, тому у випадку припинення дії дисконтного періоду строк дії договору не припиняється. Тому у кредиторів виникло права на нарахування відсотків з розрахунку 2,98 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом після закінчення 30-ти денного строку кредитування (після 16.04.2023) в порядку, передбаченому кредитним договором, з умовами якого позичальник була ознайомлена. З розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», вбачається, що нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалось первісним кредитором за період з 17.03.2023 (дата укладення кредитного договору) по 23.05.2023 (дата відступлення права вимоги) за відсотковими ставками, визначеними п. 8.3.1. договору (0.60%), та п. 8.4 договору (2.98%). З розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Таліон Плюс», вбачається, що нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалось новим кредитором за період з 24.03.2023 (дата, наступна за датою набуття права вимоги) по 13.08.2023 за відсотковою ставкою, визначеною п. 8.4 договору (2.98%). З часу отримання права вимоги (27.02.2025) позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» жодних нарахувань за кредитним договором не здійснював. Таким чином з наведеного вбачається, що нарахування відсотків за кредитним договором здійснювалось в межах строку, передбаченого договором, та за відсотковими ставками, встановленими договором. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором № 2105832442185 від 27.02.2021 в розмірі 24103,62 грн, з яких: 5100,00 грн - заборгованість по кредиту; 6541,26 грн заборгованість за відсотками нарахованими ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»; 12462,36 грн заборгованість за відсотками нарахованими ТОВ «Таліон Плюс». Щодо розподілу судових витрат. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи вбачається, що за подання вказаної позовної заяви відповідно до ч. 3 ст.\~4\~ЗУ «Про\~судовий збір» позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 131876 від 19.08.2025 (а.с. 5). Тому на підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, вказаний судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Висновки суду: Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають частковому задоволенню, та з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 245466452 від 17.03.2023 в сумі 24103,62 грн, з яких: 5100,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту); 19003,62 грн сума заборгованості за нарахованими відсотками. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, зокрема: 3028,00 грн судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 3, 4, 6, 14, 204, 205, 207, 509, 512, 525, 526, 530, 536, 611, 625-629, 638, 639, 1048, 1050, 1054, 1055, 1077, 1078 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг»,

Outcome: approved