Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У липні 2025 року [PERSON] в інтересах якого діє законний представник [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою в якій просив: -внести зміни до свідоцтва про право на спадщину № 1156, виданого [PERSON] 27 вересня 2021 року приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Кохан О.В., зазначивши, що спадкоємцями вказаного у цьому свідоцтві майна громадянки [PERSON] , яка померла [INFO] є її онуки - [PERSON] в розмірі частини та [PERSON] у розмірі частини; -внести зміни до свідоцтва про право на спадщину № 1157, виданого [PERSON] 27 вересня 2021 року приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Кохан О.В., зазначивши, що спадкоємцями вказаного у цьому свідоцтві майна громадянки [PERSON] , яка померла [INFO] є її онуки - [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах; -внести зміни до свідоцтва про право на спадщину № 618, виданого [PERSON] 07 червня 2021 року приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Кохан О.В., зазначивши, що спадкоємцями вказаного у цьому свідоцтві майна громадянки [PERSON] , яка померла [INFO] є її онуки - [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який проживав у [ADDRESS] , разом із своїми батьками - [PERSON] та [PERSON] . До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшла земельна ділянка площею 1,61 га, кадастровий номер: 68233:83500:05:002:0188. Він в силу положень статті 1268 ЦК України спадщину після смерті батька прийняв, оскільки був неповнолітнім. Проте свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] було видано лише матері спадкодавця - [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої увійшли три земельні ділянки з кадастровими номерами: 68233:83500:05:002:0188 - успадкована після смерті сина [PERSON] , 68233:83500:05:002:0189 - успадкована після смерті чоловіка [PERSON] , 68233:83500:05:002:0190 - належна спадкодавцю [PERSON] . Померла [PERSON] заповіту не склала, її сини [PERSON] - батько позивача, та [PERSON] - батько відповідача, померли у 2014 році, а чоловік [PERSON] - [INFO] . За таких обставин позивач, який є неповнолітнім, та відповідач, яка також була неповнолітньою, в силу вимог ч. 1 ст. 1266 ЦК України, мали право на успадкування після смерті баби [PERSON] в рівних частинах, чого приватним нотаріусом не було враховано при видачі спірних свідоцтв про право на спадщину лише відповідачу [PERSON] . Представник позивача - адвокат Соловей О.В. у судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у ньому. Законний представник [PERSON] також підтримала позов. Представник відповідача - адвокат Наталюк Н.М. позов визнав повністю. Процесуальні дії у справі 08 серпня 2025 року відкрито провадження у справі. 01 вересня 2025 року задоволено клопотання представника відповідача, у підготовчому засіданні оголошено перерву. 01 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. 27 жовтня 2025 року задоволено клопотання представника відповідача у судовому розгляді оголошено перерву. Фактичні обставини справи, встановлені судом Позивач у справі [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та онуком [PERSON] і [PERSON] , про що свідчать свідоцтва про народження (арк.спр.6,8). Відповідач [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та онукою [PERSON] і [PERSON] , про що свідчать свідоцтва про народження, відомості щодо акту цивільного стану (арк.спр.66,67). [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть (арк.спр.12). [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть (арк.спр.9). [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , разом із ним проживали: [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідками Новоушицької селищної ради № 381, 324 (арк. спр.15, 33). [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть (арк.спр.10). Відповідно до довідок Новоушицької селищної ради № 379 від 30 липня 2025 року, №325, 327 від 30 червня 2025 року, [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав в належному йому домоволодінні, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті була зареєстрована та проживала дружина [PERSON] (арк. спр.15,34,35). [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть (арк.спр.11). [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Новоушицької селищної ради №252 від 14 травня 2025 року (арк. спр.32). Даними спадкової справи №8-2015 підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена за заявою [PERSON] та на її ім`я 21 липня 2015 року приватний нотаріус Новоушицького районного нотаріального округу Хмельницької області Кохан О.В. видала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку з кадастровим номером:68233:83500:05:002:0188, яка належала спадкодавцю на підставі рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області по справі № 2212/1545/2012. Інший спадкоємець за законом - [PERSON] подав заяву про відмову від спадщини після смерті сина (арк. спр. 52-61). Даними спадкової справи №205-2020 підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена за заявою законного представника неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] . 07 червня 2021 року приватний нотаріус Новоушицького районного нотаріального округу Хмельницької області Кохан О.В. видала на ім`я онуки [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом №618 на земельну ділянку з кадастровим номером:6823383500:05:002:0189, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 серпня 2019 року після смерті [PERSON] ; 27 вересня 2021 року - свідоцтво про право на спадщину за законом №1156 на земельну ділянку з кадастровим номером:6823383500:05:002:0188, яка належала спадкодавцю на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 вересня 2021 року після смерті [PERSON] ; 27 вересня 2021 року - свідоцтво про право на спадщину за законом №1157 на земельну ділянку з кадастровим номером:68233:83500:05:002:0190, яка належала спадкодавцю на підставі запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (арк. спр. 62-71). Позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на майно після смерті [PERSON] , що підтверджується постановою нотаріуса від 26 червня 2025 року (арк. спр. 31). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220, ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ст.ст. 1217, 1223, 1261, 1266 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України). Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч.1 ст.1267 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун (ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців (ч.ч.1,2 ст.1296 ЦК України ). За змістом статті 1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Отже, внесення змін до свідоцтва про право на спадщину можливе як згідно з рішенням суду, так і за згодою усіх спадкоємців, які прийняли спадщину. Підставою внесення змін до свідоцтва про право на спадщину є виявлення спадкоємця, який вважається таким, що прийняв спадщину, але не отримав свідоцтва про право на спадщину і виявив намір його отримати, внаслідок чого частки спадкоємців у спадщині змінилися. Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі № 758/5329/15, від 04 листопада 2024 року у справі № 504/3606/14-ц. Статті 49, 206 ЦПК України визначають право відповідача визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. Відповідно до положень частини першої статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Зібрані по справі та безпосередньо дослідженні судом докази свідчать про те, що [INFO] відкрилась спадщина після смерті [PERSON] . Позивач, як спадкоємець за законом першої черги, будучи неповнолітнім сином спадкодавця[PERSON] , відповідно до вимог ч. 4 статті 1268 ЦК України, прийняв спадщину, оскільки не відмовлявся від її прийняття. Вказана обставина не була врахована приватним нотаріусом при видачі 21 липня 2015 року свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на користь [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером: 68233:83500:05:002:0188. Відтак позивач [PERSON] успадкував частину земельної ділянки з кадастровим номером: 6823383500:05:002:0188, яка належала його батькові на час смерті, а іншу частину земельної ділянки успадкувала мати [PERSON] - [PERSON] . У подальшому після смерті баби сторін [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшли: частина земельної ділянки з кадастровим номером: 6823383500:05:002:0188, земельна ділянка з кадастровим номером: 6823383500:05:002:0189 та земельна ділянка з кадастровим номером: 6823383500:05:002:0190. Спадщину після смерті [PERSON] , в порядку ч. 1 ст. 1266 ЦК України, за правом представлення прийняли сторони - неповнолітній [PERSON] відповідно до вимог ч. 4 статті 1268 ЦК України та неповнолітня [PERSON] відповідно до положень ч.1,4 ст. 1269 ЦК України, оскільки їхні батьки [PERSON] і [PERSON] померли [INFO] та 09 квітня 2014 року відповідно. Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст.1267 ЦК України щодо рівності часток у спадщині кожного із спадкоємців, частки позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] у спадщині після смерті баби [PERSON] є рівними, що не було враховано приватним нотаріусом при видачі лише відповідачу [PERSON] спірних свідоцтв про право на спадщину за законом. Оскільки відповідач [PERSON] згоди на внесення змін до спірних свідоцтв про право на спадщину не надала, вказані зміни підлягають внесенню за рішенням суду з видачею нотаріусом спадкоємцям нових свідоцтв про право на спадщину. З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими, доведенні позивачем та визнанні відповідачем, відтак позовну заяву необхідно задовольнити. Розподіл судових витрат Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви. Законним представником позивачем [PERSON] 19 липня 2025 року укладено договір про надання правничої допомоги № 119 з адвокатом Соловйом О.В. Згідно з умовами договору винагорода адвоката є фіксованою і становить 12 000 грн, які були сплачені відповідно до квитанції від 28 липня 2025 року. Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт адвокатом надані послуги, пов`язані із вивченням матеріалі справи та консультацією (1 год) - 1500 грн, підготовкою клопотання про витребування доказів (0,5 год) - 750 грн, підготовкою позовної заяви (5 год) - 7500 грн, участю в судових засіданнях (2 год) - 3000 грн (арк. спр. 38-40). Представник відповідача Наталюк Н.М. вважав, що відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн, оскільки відповідач не порушувала прав позивача, спірні свідоцтва були видані нотаріусом, крім того відповідач має статус сироти, на даний час навчається. Водночас заявив клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу адвоката до 3000-4000 грн, оскільки саме такий розмір витрат вважає розумним, співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved