Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. І. Зміст позовних вимог. Позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» обґрунтовує тим, що 02.02.2024 між ним та відповідачем було укладено Кредитний договір (оферти) № 02.02.2024-100000154, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 12000,00 грн., строком на 56 днів. Дата надання/видачі кредиту: 02.02.2024, дата повернення (виплати) кредиту: 28.03.2024. Процентна ставка - фіксована незмінна у розмірі 1,0% за 1 денькористування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту - 15% від суми Кредиту та дорівнює 1800,00грн. Перерахування коштів здійснюється на рахунок з використанням реквізитів електронного платіжного засобу споживача: [NUMBER] Вказує, що Чигиром О.В. 02.02.2024 електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 12000,00 грн. Позичальником під час укладення кредитного договору № 02.02.2024-100000154 пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. Зазначає, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову утворилась заборгованість у розмірі 20520,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12000,00 грн., процентам в розмірі 6720,00 грн. та комісії в розмірі 1800,00 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 02.02.2024-100000154 від 02.02.2024 у загальному розмірі 20520,00 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. ІІ. Процесуальні дії по справі, зміст поданих заяв та заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 25.07.2025 відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача [PERSON] на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. 14.08.2025 від представника [PERSON] адвоката Чумарного А.І. надійшла заява про відкладення розгляду справи, у якій представник просив долучити його до справи, надати час на ознайомлення з матеріалами справи та відкласти розгляд справи. 10.09.2025 від представника [PERSON] адвоката Чумарного А.І. надійшла заява про відкладення розгляду справи. 22.09.2025 від представника [PERSON] адвоката Чумарного А.І. надійшла заява про приєднання письмових доказів до матеріалів справи, витребування доказів, у якій представник вказав, що вказані у позовній заяві обставини підписання кредитного договору відповідачем та отримання ним грошей на вказаний картковий рахунок не відповідають дійсності. Вважав відсутніми належні і допустимі письмові докази щодо отримання кредитних коштів відповідачем. Зазначив, що відповідач на спростування договірних відносин звернувся до Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області з заявою-повідомленням про вчинення невідомою особою кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 182 КК України. Тому просив поновити пропущений процесуальний строк на подання та приєднання до матеріалів справи доказів, приєднати до матеріалів справи докази згідно переліку та витребувати у позивача інформацію про картковий рахунок. Ухвалою суду від 26.09.2025 клопотання представника відповідача задоволено, поновлено строк для подання та приєднання до матеріалів справи копій письмових доказів та приєднано такі копії до матеріалів справи. Витребувано докази у позивача ТОВ "Споживчий центр". Також витребувано у АТ КБ "ПриватБанк" інформацію щодо належності платіжної картки з номером [NUMBER] [PERSON] . Від позивача ТОВ "Споживчий центр" заяв та клопотань, зокрема, на виконання ухвали суду від 26.09.2025, не надходило, про дату та час судових засідань позивач був повідомлений належним чином. Від сторони відповідача [PERSON] інших заяв та клопотань не надходило. 23.10.2025 від АТ КБ "ПриватБанк" надійшла запитувана інформація. Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини. Судом встановлено, що згідно Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), підписаної одноразовим ідентифікатором А449, дана пропозиція є пропозицією ТОВ «Споживчий центр» укласти електронний кредитний договір (оферту) у порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію» і не є ні договором приєднання/його частиною у розумінні ст. 634 ЦК України, ні публічним договором у розумінні ст. 633 ЦК України. Дата і час набрання чинності пропозицією (офертою): 02.02.2024, дата і час укладання - 02.02.2024 01:44. Згідно п. 2.1 Пропозиції електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно п. 3.1 Пропозиції кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 3.3 Пропозиції та відповідних підпунктів дата надання/видачі кредиту, сума кредиту, строк на який надається кредит, дата повернення виплати кредиту, проценти за користування кредитом, графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. Згідно п. 4.1 Пропозиції кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності, поворотності, спосіб надання котів: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача [NUMBER] Пропозиція містить відмітку, що для підписання договору необхідно ввести код з смс-повідомлення, яке було відправлено на фінансовий номер [NUMBER] - Е449. Згідно Заявки кредитного договору № 02.02.2024-100000154 (кредитної лінії), укладеної 02.02.2024, підписаної одноразовим ідентифікатором Е449, електронний договір, частиною якого є дана заявка, укладається у порядку у порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію». Позичальником вказаний [PERSON] , ІПН [NUMBER] , реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів: [NUMBER] Відповідно до умов кредитного договору № 02.02.2024-100000154 від 02.02.2024 кредит надається на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту: 02.02.2024, сума кредиту: 12000,00 грн., строк на який надається кредит: 56 днів з дати його надання, дата повернення кредиту: 28.03.2024. Згідно п. 6 Заявки процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Згідно п. 7 Заявки денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 0,99% = (6641,43 / 12000)/56 ? 100%. Згідно п. 8 Заявки проценти (економічна сутність - плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку. Згідно п. 9. Заявки комісія, пов`язана з наданням Кредиту, (надалі - «Комісія», економічна сутність - плата за надання Кредиту) - 15% від суми Кредиту та дорівнює 1800 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту Згідно п. 10 Заявки Графік платежів: проценти, розраховані вищевказаним способом за черговий період, сплачуються не пізніше останнього дня чергового періоду; кількість платежів зі сплати Процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються Проценти. Сума Кредиту сплачується 4 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірах: 1 платіж у розмірі 4660 грн. 36 коп., 2 платіж у розмірі 4660 грн. 36 коп., 3 платіж у розмірі 4660 грн. 36 коп., 4 платіж у розмірі 4660 грн. 35 коп., Комісія сплачується 1 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірах: 1 платіж у розмірі 1800 грн. 00 коп. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 14322.85%., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача: 18641,3грн., загальні витрати за споживчим кредитом: 6641,3 грн. Також визначено неустойку у розмірі 120 грн./день, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, та розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України (365 % річних). Аналогічні положення вказані у відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 02.02.2024-100000154 (кредитної лінії), підписаної від позичальника [PERSON] 02.02.2024 електронним підписом Е449. Згідно Додатка до кредитного договору № 02.02.2024-100000154 (кредитної лінії) від 02.02.2024 - інформаційного повідомлення позичальника [PERSON] , воно містить інформацію про контактні телефони [PERSON] - [NUMBER] та [NUMBER], інформацію про його місце роботи - Евоплей, вул. Басейна, 2, та контактну особу, контактний телефон третьої особи [PERSON] та ознайомлення про кримінальну відповідальність за ст. 182 КК України. Інформаційне повідомлення містить відмітку про її підписання одноразовим ідентифікатором Е449. Згідно Паспорта споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) тип кредиту: кредитна лінія, сума/ліміт кредиту: 12000,00 грн., строк, на який надається кредит: 56 днів з дати його надання, процентна ставка: 365% річних, тип процентної ставки: фіксована, комісія, пов`язана з наданням кредиту: 1800 грн. 00 коп. (нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту), загальні витрати за кредитом: 6641,43грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для Споживача за весь строк користування кредитом: 18641,43 грн., реальна річна процентна ставка: 14322,85 річних. Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № №02.02.2024-100000154 від 02.02.2024, позичальник [PERSON] , заборгованість [PERSON] по вказаному кредитному договору складає: 12000,00грн. - основний борг, 6720,00 грн. - проценти, 1800,00 грн. - комісія, разом 20520,00 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 02.02.2024 по 28.03.2024. Згідно договору № 4507 про надання послуг в системі LiqPay від 01.11.2020 він укладений між ТОВ «Споживчий центр» та АТ КБ «ПриватБанк» і регулює відносини банку з клієнтом, згідно з якими банк надає дистанційне обслуговування, фінансові послуги з прийому та відправлення платежів за допомогою системи LiqPay, а також забезпечує технологічне обслуговування з прийому платежів та перерахування грошових коштів за розпорядженням клієнта на банківські карти платника. Згідно квитанції LIQPAY (виплата) ID операції: 2421331359, Order IDO:O_512281C97160384B8799C8B6F5F917D977B7, ідентифікатор еквайра: АТ КБ ПриватБанк, сума та валюта операції: 12000,0 UAH, дата та час операції: 2024.02.02 01:45, призначення платіжної операції: видача за договором № 02.02.2024-100000154, платник: Швидкий кредит, отримувач: найменування платіжної системи: VISA, номер платіжного інструменту: 414943*10. Згідно даних вкладки Bank ID вона містить особисті дані [PERSON] , інформацію про ІПН, місце проживання та реєстрації, номер і серію паспорту та номер телефону [NUMBER] . Інших доказів стороною позивача не надано. Згідно заяви-повідомлення про вчинення невідомою особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України [PERSON] від 06.08.2025, вона адресована Драбівському відділу Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області та містить відомості, що [PERSON] вважає, що відносно нього невідомою особою скоєно кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 182 КК України, в зв`язку з укладенням кредитного договору № 02.02.2024-100000154 від 02.02.2024 з ТОВ "Споживчий центр". Тому просить внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та невідкладно розпочати досудове розслідування а його визнати потерпілою особою. Згідно повідомлення Золотоніської окружної прокуратури від 13.08.2025 в порядку ст. 214 КПК України заява [PERSON] щодо можливого вчинення кримінального правопорушення направляється до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області. Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань КП № 12025255320000400, дата реєстрації провадження 22.08.2025, до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло звернення [PERSON] про відкриття невідомою особою кредиту ТОВ "Споживчий кредит" у сумі 12000,00грн. Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 1 ст. 182 КК України. Згідно клопотання про проведення процесуальних дій від 19.09.2025, адресованого Золотоніській окружній прокуратурі, адвокат Чумарний А.І., що діє в інтересах [PERSON] , клопоче про надання вказівок дізнавачу СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області з метою розслідування кримінального провадження № 12025255320000400, внесеного до реєстру 22.08.2025. Інших доказів стороною відповідача не надано. Згідно повідомлення АТ КБ "ПриватБанк" № 20.1.0.0.0/7-251008/65678 від 13.10.2025 на ім`я [PERSON] в банку не емітовано карту № [NUMBER] , тому відсутня можливість надати запитувану інформацію, оскільки зазначена картка не обслуговується за клієнтом [PERSON] . Також вказано, що надати відомості щодо особи, на ім`я якої було емітовано платіжну картку № [NUMBER] не вбачається можливим, оскільки недостатньо інформації для пошуку і необхідно надати повний номер рахунку. IV. Норми права, які підлягають застосуванню та висновки суду. Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно положень ч.1, 2 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти (частина перша, друга статті 11 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір Відповідно до положень ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно положень ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронна ідентифікація здійснюється з використанням засобів електронної ідентифікації та процедури автентифікації відповідно до схем електронної ідентифікації. Згідно положень ст. 1 вказаного Закону автентифікація - електронний процес, що дає змогу підтвердити електронну ідентифікацію фізичної, юридичної особи, інформаційної або інформаційно-комунікаційної системи та/або походження та цілісність електронних даних, електронна ідентифікація - процес використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або уповноваженого представника юридичної особи; ідентифікація особи - процес використання ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, у результаті якого забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або уповноваженого представника юридичної особи та перевірка належності особі таких даних Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, вказує, що Кредитний договір № 02.02.2024-100000154 від 02.02.2024 було укладено після ідентифікації позичальника та підписано ним електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який позичальнику було направлено на вказаний фінансовий номер [NUMBER]. Суд звертає увагу на відсутність належних та достатніх відомостей у позові та доданих матеріалах, яким чином відповідач був ідентифікований Товариством, які засоби та критерії при цьому використовувались. Додані матеріали (оферта, акцепт, інформаційне повідомлення позичальника, паспорт споживчого кредиту) містять відомості про їх підписання одноразовим ідентифікатором Е449, який було направлено на фінансовий номер [NUMBER], однак надані суду докази не свідчать про правовий зв`язок відповідача з вказаним фінансовим номером. Незважаючи на зазначення цього номера у інформаційному повідомленні позичальника у якості контактного телефону, відповідач [PERSON] вказаний номер своїм не визнав. Серед контактних телефонів наявний номер [NUMBER] , який збігається з номером телефону відповідача [PERSON] , вказаному у заявах та клопотаннях сторони відповідача, однак даний номер для отримання ідентифікаторів не використовувався. Зазначені у матеріалах відомості про місце проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] та відомості про його дані паспорту, в цілому не підтверджують і не спростовуються факту укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів, тому оцінюються судом критично. Також не підтверджено зв`язку відповідача з вказаним у інформаційному повідомленні місця його роботи - Евоплей, а сторона позивача на дану обставину не посилається. Тому суд не може погодитись з твердженням позивача про укладення 02.02.2024 Кредитного договору № 02.02.2024-100000154саме з позичальником [PERSON] у відповідності до норм законодавства та наданого Кредитного договору № 02.02.2024-100000154. Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч. 1, 5 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками ( абз. 2 ст. 1046 ЦК України). З матеріалів справи не вбачається, що відповідач отримував кошти у позику в сумі 12000,00 грн., оскільки з наданої квитанції LiqPay вбачається, що кошти було направлено на картку 414943*10 без зазначення повного номеру банківського рахунку та найменування користувача вказаної картки, при цьому вказаний номер не є повним коректним номером картки та не дає змогу належним чином ідентифікувати отримувача коштів. Також отримані за клопотанням сторони відповідача докази не підтверджують належність банківської картки № [NUMBER] саме відповідачу [PERSON] . При цьому сторона позивача не виконала свого обов`язку, покладеного ухвалою суду від 26.09.2025 про надання інформації щодо карткового рахунку з цифрами [NUMBER], що перешкоджає належній ідентифікації власника вказаного карткового рахунку, хоча дана інформація має міститись у позивача, адже без повного номера карткового рахунку вчинення транзакцій з грошовими коштами є неможливим. Суд приймає до уваги також факт звернення відповідача до правоохоронних органів з відповідною заявою про вчинення злочину, хоча слід зауважити, що відомостей про наслідки розгляду даної заяви та про прийняті процесуальні рішення під час її розгляду не надано. Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 76-82 ЦПК України. Згідно пункту 81 Постанови Великої Палата Верховного суду від 18.03.2020 року по справі № 129/1033/13-ц принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Завдання суду - встановити чи мав місце факт. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (п 11. Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»). Отже, суд не може припускати, що певну обставину доведено. Факт або стався, або його не було. Якщо у суду залишаються сумніви, слід застосувати правила про розподіл тягаря доведення. Якщо сторона, на яку покладено тягар, не виконує його, факт вважається таким, що не доведений. У цивільних справах згідно практики ЄСПЛ використовують стандарт «баланс вірогідностей» (a balance of probabilities): слід довести, що факт скоріше був, а ніж не був, тобто суб`єктивна впевненість може бути виміряна як така, що дорівнює 51% і вище. Баланс вірогідностей оцінюється в абсолютних виразах, тому в ситуації, коли докази оцінені як 50х50 (позивача/відповідач), спір виграє відповідач (Rhesa Shipping Co SA v Edmonds [1985] 1 WLR 948 ). Враховуючи вищевказані обставини і факти, суд вважає, що позивач не довів та не підтвердив належними і допустимими доказами наявність підстав для визнання укладеним договору кредиту та отримання відповідачем коштів у сумі 12000,00 грн. у кредит, а тому у задоволенні позову належить відмовити. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до положень ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю, то судові витрати належить покласти на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed