Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, уточнивши її вимоги в заяві від 10.11.2025, в якій просила встановити факт смерті її сина [PERSON] , померлого [INFO] в с.Михайлівка Скадовського району Херсонської області. Заява мотивована тим, що син заявниці [PERSON] проживав на тимчасово окупованій території України в с.Михайлівка Скадовського району Херсонської області. 30 травня 2025 року він був закатований російськими військовими до смерті у власному будинку, оскільки був учасником бойових дій та брав участь у антитерористичній операції на сході України, спрямованій на протидію діяльності незаконних російських збройних формувань в 2014-2017 роках. Похованням тіла сина заявниці займався сусід, який в підтвердження надіслав на телефон фотографії захоронення на цвинтарі. Зв`язок з сусідом було втрачено, що позбавило заявницю можливості дізнатись про наявність свідоцтва про смерть сина чи відповідних медичних документів. Враховуючи наведене свідоцтво про смерть [PERSON] та медична довідка про його смерть відсутні. В силу вимог ч. 2 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-які органи та їх посадові особи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Зареєструвати смерть сина в органах реєстрації актів цивільного стану заявниця не може, оскільки відсутні підстави передбачені ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно [PERSON] для державної реєстрації смерті сина органами реєстрації актів цивільного стану на території України. Ухвалою суду від 05 листопада 2025 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку призначено до судового розгляду. В судовому засіданні заявниця подану заяву підтримала та просила її задовольнити з викладених у ній підстав, суду пояснила, що є матір`ю чотирьох дітей: синів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та дочки [PERSON] . Проживала в с.Новоберислав Херсонської області, а син [PERSON] проживав в с.Михайлівка Скадовського району Херсонської області. З початку повномасштабного вторгнення вказані населені пункти були окуповані. Після звільнення с.Новоберислав заявниця виїхала як внутрішньо переміщена особа спочатку на Івано-Франківщину, а потім до селища Понінка Шепетівського району Хмельницької області. Син [PERSON] мав статус учасника бойових дій, не зміг виїхати на підконтрольну Україні територію та залишився під окупацією. 30 травня 2025 року [PERSON] був закатований до смерті у власному будинку російськими військовими. Про цей факт повідомив сусід сина [PERSON] через мобільний месенджер. Вказаний сусід здійснив поховання [PERSON] та скинув фото могили на цвинтарі. Дочка заявниці [PERSON] через мобільний месенджер підтримувала зв`язок з племінницею [PERSON] , якій на банківську картку здійснила переказ грошових коштів для передачі [PERSON] на поховання [PERSON] . Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином заявниці, що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 червня 1988 року. Відповідно до даних копії посвідчення серії [NUMBER] від 30.11.2016 [PERSON] мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. [PERSON] проживав в с.Михайлівка Скадовського району Херсонської області. З наданих заявницею фотокарток вбачається могила на кладовищі, напис на табличці надгробного хреста зазначає, що в могилі похований « [PERSON] , [INFO] ». Відповідно до наданих [PERSON] роздруківки бесіди з мобільного месенджеру з абонентом на ім`я « [PERSON] », останній на банківську картку здійснено переказ коштів в розмірі 37 490 російських рублів та 7 000 для передачі дядьку [PERSON] за допомогу. З бесіди з абонентом « [PERSON] » вбачається, що останній надіслав фото поховання « [PERSON] ». Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює фахівцем Понінківської селищної територіальної громади, куди звернулась [PERSON] з приводу смерті її сина [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Заявниця була емоційно подавлена, розповідала, що її сина [PERSON] , учасника бойових дій, закатували до смерті російські військові [INFO] . Фахівці територіальної громади намагалися допомогти в отриманні документів про його смерть, однак цього не вдалося зробити. Свідок [PERSON] суду повідомила, що заявниця наймає у неї житло. Зі [PERSON] знайома давно, знає її родину, зокрема і сина [PERSON] . 01 червня 2025 року [PERSON] повідомила свідку, що її син [PERSON] , який проживав в Херсонській області на тимчасово окупованій території України, помер, був закатований російськими військовими. Похованням сина займався його сусід. [PERSON] переживала втрату сина, оплакувала його. Свідоцтво про смерть та медична довідка про смерть [PERSON] в матеріалах справи відсутні. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки [PERSON] помер в с. Михайлівка Скадовського району Херсонської області, яке відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року № 376, входить до переліку територій України, які тимчасово окуповані Російською Федерацією. Отже, державні органи не здійснюють свої повноваження на цих територіях. Відповідно до листа Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 року № 985/0/208-21 попереднього звернення особи до органів реєстрації актів цивільного стану з метою отримання відмови у проведенні державної реєстрації фактів народження та смерті не потрібно. Стаття 4 ЦПК України гарантує кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України). Частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною третьою статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом,є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За приписами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз.2 ч.1 ст. 317 ЦПК України - заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Факт смерті сина заявниці [PERSON] підтверджується сукупністю досліджених вище доказів, які на думку суду є достатніми та дозволяють дійти обґрунтованого висновку про смерть [PERSON] на тимчасово окупованій території України, встановлення даного факту необхідне заявниці для реєстрації смерті сина органами реєстрації актів цивільного стану на території України, а тому суд знаходить підстави для задоволення заяви та встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved