Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Позивач ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.06.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №09.06.2023-100000781. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 7000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 11.06.2023 року, строком на 38 днів, під проценти, що становить 2,1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит. [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 29.10.2024 року утворилась заборгованість у розмірі 12 586 грн. 00 коп., що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7\~000 грн. та процентах - 5586 грн. 00 коп., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Просив стягнути суму заборгованості та судові витрати по справі. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 29.05.2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 12.11.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів. В судове засідання представник позивача не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В тексті позовної заяви звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, надав відзив на позовну заяву, де зазначив, що із матеріалів справи неможливо перевірити чи видавався кредит, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, а також відсутність належних та допустимих доказів, що саме заборгованість виникла з вини відповідача, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, справу розглянути в його відсутність. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223\~ЦПК\~України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що 11.06.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №09.06.2023-100000781 шляхом отримання/ознайомлення відповідача з Пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) від 11.06.2023 року та подання відповідачем Заявки кредитного договору № 09.06.2023-100000781 (кредитної лінії) від 11.06.2023 року; надсилання відповідачем відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 09.06.2023-100000781 (кредитної лінії) від 11.06.2023 року. Укладення договору в електронній формі в повній мірі відповідає вимогам ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», згідно якої електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України На підставі викладеного судом встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини з Кредитного договору №09.06.2023-100000781 від 11.06.2023. Відповідно до умов Кредитного договору № 09.06.2023-100000781 від 11.06.2023 та заявки, позичальнику надано кредит у розмірі 7 000,00 грн., що підтверджується квитанцією про електронний переказ коштів від 11.06.2023 року. Матеріали справи містять електронні докази в паперовій формі (роздруківка тексту заявки кредитного договору №09.06.2023-100000781, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцент) кредитного договору №09.06.2023-100000781), підписані одноразовим ідентифікатором «С153», які містить номер особистого електронного платіжного засобу відповідача, а саме: 5375-41XX-XXXX-5052.Таким чином, електронний платіжний засіб відповідач зазначав самостійно в системі, інша інформація щодо рахунку відповідача у позивача відсутня, оскільки зазначена інформація є банківською таємницею якою володіє виключно Банк-емітент картки. Відповідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №09.06.2023-100000781 від 11.06.2023 утворилася заборгованість у розмірі 12 586 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становила 7 000,00 грн., 5\~586,00 грн. - по процентах. При цьому проценти нараховано за період з 11 червня 2023 року по 18 липня 2023 року. Згідно погоджених сторонами умов кредитного договору процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Згідно\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.ч. 1,2\~ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами\~встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч.2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 12 586 грн., з них: заборгованість по тілу кредиту у розмірі 7000,00 грн., по процентах 5586,00 грн. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Судом не можуть бути прийняті до уваги заперечення відповідача щодо невизнання позовних вимог виходячи з наступного. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано\~законами України «Про електронну комерцію»\~та «Про електронний цифровий підпис». Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до\~статті 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 Закону\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Частиною третьою\~статті 11 Закону\~встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 6\~ст. 11 Закону\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною дванадцятою\~статті 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч. 1\~ст. 12 Закону\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п. 10.1 Договору цей Договір набирає чинності з дати отримання кредитодавцем у інформаційній системі кредитодавця від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником від кредитодавця на номер телефону позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі кредитодавця. цей договір діє протягом одного року. [PERSON] 11.06.2023 електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, Інформаційне повідомлення позичальника, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 7000,00 грн., а отже акцептовано умови Договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, кредит у визначений договором строк не повернув. Також суд приймає до уваги, що відповідач, у відзиві на позовну заяву не спростовує факт отримання кредитних коштів, проте не надає доказів свого контр розрахунку наявної заборгованості чи належних доказів, що заборгованість відсутня. Крім того, суд вважає доводи відповідача щодо не надання позивачем графіку платежів до кредитного договору є безпідставними, оскільки\~відсутність графіку платежів не є достатньою підставою для невиконання обов`язків. Також відповідачем не надано банківську виписку, яка містить повний список транзакцій за рахунком, що відображає рух коштів (списання та надходження), що може слугувати первинним документом, що підтверджує певні операції, а саме отримання чи неотримання кредитних коштів. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що суд задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved