Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 25 лютого 2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, за актовим записом № 179. Від шлюбу мають спільних доньок [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спір щодо місця проживання дітей відсутній. Підставами для розірвання шлюбу являються ті обставини, що між подружжям відсутні взаєморозуміння, почуття любові один до одного, що виникло у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та суперечить її уявленням про сім`ю. На даний момент спільне господарство ними разом не ведеться, шлюб набув формальних ознак. Враховуючи викладене, позивачка звернулася до суду з вимогою про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] . Ухвалою суду від 21 серпня 2025 року позов залишено без руху, недоліки усунуті позивачем. Ухвалою суду від 16 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд даної справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка та представник позивача про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином. У позовній заяві представник заявника [PERSON] просила розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач належним чином повідомлялася про дату та час засідання, відзиву та заяв на адресу суду не направляв. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст.223,280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 25 лютого 2009 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, за актовим записом № 179, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають спільних доньок [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 06 квітня 2010 року серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 25 листопада 2014 року серії [NUMBER] . Спір щодо місця проживання дітей відсутній. Позивачка вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось, шлюб фактично припинений, сторони не ведуть спільне господарство. Згідно ч.1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1\~ст. 105 СК України\~встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Положенням ч.2\~ст.112 СК України\~визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка подала позов до суду та наполягає на розірванні шлюбу, зазначивши вагомі причини на обґрунтування позовних вимог, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки. В ч.1 ст.113 СК України закріплено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає можливим залишити позивачці прізвище [PERSON] . Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 гривень. На підставі ст.ст.110, 112,113-115 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved