Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

Орган опіки\~та піклування\~Сквирської міської\~ради в\~інтересах малолітньої\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідач [PERSON] є\~матір`юмалолітньої [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 2 ст. 135 СК України (за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я), що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України. Згідно акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я КНП БМР «Білоцерківський пологовий будинок» від 12.05.2025 №380, виявлена покинута дитина жіночої статі, яка народилася [INFO] . Відомості про матір [PERSON] , [INFO] . Протягом двох місяців з дня народження дитини [PERSON] ні разу не поцікавилася станом дитини та не відвідала її. Відповідач не виконує обов`язки покладенні на неї, як на матір, дитиною не цікавиться, будь-якої допомоги не надає, участі в її вихованні не приймає. [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно інших дітей [PERSON] та [PERSON] .. [PERSON] , неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання бітьківських обов`язків. Рішенням виконавчого комітету Сквирської міської ради від 08.07.2025 №37/14 затверджено висновок органу опіки та піклування Сквирської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . З урахуванням наведеного, просили позбавити батьківських прав відповідача стосовно малолітньої [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) матері, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, 13.11.2025 надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що змінені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення, про причини неявки до суду не повідомила, правом на подання відзиву не скористалася. Письмових заяв чи клопотань не надала. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення, просить розглянути справу у його відсутності. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на викладене, суд уважає за можливе розглянути справу за відсутності її учасників. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України \~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд встановив, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є матір`юмалолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.06.2025 (а.с.8). Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 2 ст. 135 СК України (за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я), що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України (а.с. 9). Згідно акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я КНП БМР «Білоцерківський пологовий будинок» від 12.05.2025 №380, виявлена покинута дитина жіночої статі, яка народилася [INFO] . Відомості про матір [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Відповідач не виконує обов`язки покладенні на неї, як на матір, дитиною не цікавиться, будь-якої допомоги не надає, участі в її вихованні не приймає. Згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 24.10.2016, [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.12-13). Згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 13.02.2023, [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] (а.с. 18-19). За час перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] , у закладах охорони здоров`я, мати [PERSON] жодного разу не відвідала доньку, не поцікавилася станом її здоров`я, не передавала засоби гігієни та харчування. Дитиною опікувався медичний персонал. Відмова від прав на дитину не означає звільнення від обов`язків. Якщо батько або мати вирішили відмовитися від дитини, вони за законом не звільняються від обов`язку брати участь у його виховному процесі та надавати матеріальну підтримку. При добровільній відмові від дитини матір не позбавляють батьківських прав протягом шести місяців за законом їй дається час подумати і, можливо, змінити своє рішення. Після закінчення цього терміну дитині може бути призначений опікун. Якщо мати не забрала дитину з пологового будинку, то за рішенням органів опіки забрати дитину має право, в першу чергу, батько. Якщо батько також не забирає дитину, то це право отримують бабусі, дідусі та інші родичі. Позбавлення батьківських прав провадиться через шість місяців. Протягом цього терміну дитина перебуває в державній установі (ст. 164 СК України). Стаття 166 СК України встановлює правові наслідки позбавлення особи батьківських прав. Така особа втрачає як особисті немайнові, так і майнові права щодо дитини. Згадані права виникають із сімейних, цивільних, трудових та інших відносин. Отже, батьки, позбавлені батьківських прав, втрачають всі права, засновані на факті спорідненості з дитиною, стосовно якої вони позбавлені батьківських прав, причому йдеться не тільки про ті права, які вони мали до досягнення дітьми повноліття, а й інші, що вона могла б одержати в майбутньому у разі своєї непрацездатності. Водночас, ст. 168 СК України передбачено, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Так, як від дати залишення дитини з пологовому відділенні 12.05.2025 пройшло шість місяців, а [PERSON] не вжито заходів щодо повернення їй дитини, то Комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Сквирської міської ради від 25.06.2025 протокол №9, 08.07.2025 розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.20-21). Рішенням виконавчого комітету Сквирської міської ради від 08.07.2025 №37/14 затверджено висновок органу опіки та піклування Сквирської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.20-21). Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За змістом статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 2\~ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирiшуючи питання щодо розмiру алiментiв, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матерiальне становище дитини i платника алiментiв; наявнiсть в останнього iнших неповнолiтнiх дiтей, непрацездатних чоловiка, дружини, батькiв, повнолiтнiх дочки, сина; iншi обставини, що мають iстотне значення. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки відповідач не виявляє щодо дитини батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню та утриманню, суд вважає відповідно до вимоги п.1 ч.1\~ст.164 СК України\~позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] ; стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) матері, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved