Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: адвокат Жовнір М.Й., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду вищевказаним позовом, в якому просить визнати за позивачкою у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , котра померла [INFO] , право на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку, площею 0,15 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в урочищі «Кадобець» в с. Слодібка Калуського району Івано-Франківської області. Позовну заяву мотивує тим, що відповідачем по справі є Войнилівська селищна рада Калуського району Івано-Франківської області, оскільки будь-які спадкоємці на зазначене спадкове майно, окрім позивачки, відсутні. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 20 грудня 1985 року секретарем виконавчого комітету Перевозецької сільської ради Калуського району Капустяк С.В., який зареєстрований в реєстрі за № 27, що підтверджується довідкою, яка видана Перевозецьким старостинським округом Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської. Заповіт не змінювався та не відмінявся. Згідно вищезазначеного заповіту спадкодавець [PERSON] все своє майно, яке належало їй на день смерті і на яке вона за законом має право, заповіла позивачці [PERSON] . Таким чином, після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на наступне спадкове майно, а саме: на земельну ділянку, площею 0,15 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Слобідка в урочищі «Кадобець» Перевозецького старостинського округу Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області. В установленому законом порядку, спосіб та строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Лесюка П.В. зі заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак постановою № 241/02-31 від 22.08.2025 приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального Лесюка П.В. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, у зв?язку з тим, що спадкоємець [PERSON] не пред?явила документів, які б підтверджували право спадкодавця на вказану земельну ділянку, а за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформація про реєстрацію права власності відсутня. За життя спадкодавцем [PERSON] , було розпочато процедуру приватизації вказаної земельної ділянки, однак остання померла, так і не завершивши процедуру приватизації земельної ділянки. Через фактичне незавершення процедури приватизації [PERSON] за життя не було отримано державний акт, а тому за позивачкою в порядку захисту спадкових прав необхідно визнати право на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючих документів на ім?я спадкоємця, шляхом здійснення всіх реєстраційних дій, пов?язаних з державною реєстрацією земельних ділянок. Представник позивачки подав до суд заяву, в якій розгляд справи просить проводити за відсутності сторін на підставі наявних доказів. Позовні вимоги підтримує та просить задоволити у повному обсязі. Представник відповідача\~подав до\~суду заяву,\~в якій\~судове засідання\~просить провести\~без їхньої\~участі та\~покладається на\~розсуд суду. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 10.10.2025 позовну заяву залишено без руху та надано представнику позивачки строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. 10.10.2025 представник позивачки подав до суду заяву на виконання ухвали суду (а.с. 29). Ухвалою суду від 10.10.2025 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 04.11.2025 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. 10.11.2025\~представник відповідача\~подав до\~суду заяву,\~в якій\~судове засідання\~просить провести\~без їхньої\~участі та\~покладається на\~розсуд суду. 12.11.2025 представник позивачки подав до суд заяву, в якій розгляд справи просить проводити за відсутності сторін на підставі наявних доказів. Позовні вимоги підтримує та просить задоволити у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 02.06.2003 (а.с. 16). Згідно зі заповітом від 20 грудня 1985 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Перевозецької сільської ради Калуського району Капустяк С.В. та зареєстрованим у реєстрі за № 27, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: своє майно, яке належало їй на день смерті і на яке вона за законом має право, заповіла позивачці [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до довідки № 374 від 23.09.2024, яка видана Перевозецьким старостинським округом Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,15 га, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Слобідка в урочищі "Кадобець" (відповідно до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай) - ділянка під № 35). Відомості щодо видачі Державного акту на право власності на вказану земельну ділянку на ім?я померлої [PERSON] відсутні. В одному домогосподарстві з [PERSON] до дня її смерті проживала і проживає по даний час: дочка [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався у виконкомі Перевозецької сільської ради 20 грудня 1985 року по реєстру №27, який не відмінявся і не змінювався (а.с. 18), що також підтверджується довідкою № 137 від 11.08.2025 (а.с. 24). Згідно з інформацією, наданою відділом № 2 Управління забезпечення державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі по Перевозецькій сільській раді, записи щодо реєстрації права власності на землю, а також відомості щодо видачі сертифікату щодо видачі по Перевозецькій сільській раді сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім?я [PERSON] , відсутні, що підтверджується листом начальника ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 10.12.2024 (а.с. 20). Відповідно до рішення одинадцятої сесії третього демократичного скликання Перевозецької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 06 квітня 2000 року «Про хід земельної реформи на території ради» [PERSON] була виділена земельна ділянка (пай) в с. Слобідка (а.с. 21-22). Відповідно до заяви за № 196 від 21.08.2025 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Лесюка П.В., в якій просить видати їй свідоцтвом про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] (а.с. 15). Згідно з витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі від 21.08.2025 приватним нотаріусом Лесюком П.В. було зареєстровано спадкову справу № 74496451 після смерті [PERSON] (а.с. 23). Постановою приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Лесюка П.В. № 241/02-31 від 22.08.2025 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 0,15 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в с. Слобідка в урочищі «Кадобець» Калуського району Івано-Франківської області (відповідно до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) - ділянка № 35) у зв?язку з тим, що спадкоємець не пред?явила документів, які б підтверджували право спадкодавця на вказану земельну ділянку, а за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформація про реєстрацію права власності відсутня (а.с. 15). Оцінка суду: дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» спадкові правовідносини регулюються нормами ЦК України після 1 січня 2004 року, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року, то такі правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (стаття 525 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; прийнята спадщина визнавалася належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.\~116\~ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження №61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216\~ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно зі ст.\~126\~Земельного Кодексу\~України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. Відтак, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі. Згідно зі ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка розпочала, але не завершила, процедуру приватизації земельної ділянки, площею 0,15 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в урочищі «Кадобець» в с. Слодібка Калуського району Івано-Франківської області. Враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , якою за життя було розпочато, але не завершено, процедуру приватизації земельної ділянки, площею 0,15 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в урочищі «Кадобець» в с. Слодібка Калуського району Івано-Франківської області, позивачка, прийнявши спадщину після її смерті, набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцю, у тому числі, право на приватизацію земельної ділянки, переданої померлій за життя відповідними рішенням органу місцевого самоврядування, а тому суд приходить до висновку що позивачка як спадкоємець має право на завершення приватизації даної земельної ділянки, розпочатої спадкодавцем, у зв`язку з чим позов є підставним та підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст.ст. 525, 534, 548 ЦК УРСР, ст. 116, 121 ЗК України, ст.ст. 13, 81 ЦПК України,

Outcome: approved