Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

У вересні 2025 року ТОВ «Цикл Фінанс» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.04.2019 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2023561001. Відповідно до умов кредитного договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання. 18.08.2021 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу № 18/08/21, згідно якого АТ «ОТП Банк» відступив на користь ТОВ «Цикл Фінанс» право вимоги за кредитним договором № 2023561001 від 15.04.2019. Згідно договору факторингу сума боргу відповідача перед ТОВ «Цикл Фінанс» становить 32067,21 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 18062,00 грн., заборгованість по відсотках 14005,21 грн., заборгованість по комісії 0,00 грн., заборгованість по пені 0,00 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2023561001 від 15.04.2019 у розмірі 32067,21 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився. В позовній заяві просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи в порядку, встановленому ЦПК України. Відзиву на позов не подав, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 15.04.2019 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2023561001. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 16036 грн., з яких 15686,00 грн. на придбання товару у продавця та 350, 00грн. на сплату додаткових послуг банку, а саме послуга «СМС-Довідка», з остаточною датою повернення кредиту 15 квітня 2021 року. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів. В п.2.2 кредитного договору зазначено, що заява-анкета є невід`ємною частиною договору про надання послуг дистанційного обслуговування засобами системи ОТР Smart та правил надання послуг дистанційного обслуговування засобами системи ОТР Smart, тарифів банку, які розміщені на офіційному сайті банку. Шляхом підписання заяви-анкети клієнт підтверджує, що він особисто отримав свій примірник заяви-анкети з умовами договору та правил, тарифами банку, які розміщені на офіційному сайті банку у розділі «ознайомлений», приймає та погоджується з їх положеннями. При підписанні кредитного договору, сторонами підписаний паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені основні умови кредитування, графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту. На виконання умов кредитного договору № 2023561001 від 15.04.2019 позивач надав відповідачу кредитні кошти на придбання товару, що підтверджується специфікацією по кредитному договору з [PERSON] , гідно якого АТ «ОТП Банк» прийнято позитивне рішення щодо можливості надати позичальнику кредит в «Comfy Р18-24 POSBrok» на суму 15686,00 грн. терміном на 24 місяці, видатковою накладною ТОВ «Комфі Трейд» № ЧKIG1-0012 від 15.04.2019 та фіксальним чеком від 15.04.2019 на суму 15686,00 грн. Крім того, АТ «ОТП Банк» відкрив відповідачці поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб, що підтверджується розпискою [PERSON] від 04.01.2019. Виходячи з вищезазначеного, при укладенні кредитного договору АТ «ОТП Банк» виконало всі передбаченні умови договору, а саме ознайомило відповідача з умовами кредитного договору, надало кредитні кошти. 18.08.2021 між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу № 18/08/21. Відповідно до умов договору факторингу, АТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «Цикл Фінанс» прийняло право грошової вимоги, що належить АТ «ОТП Банк» і стало кредитором за кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП Банк» і боржниками в розмірі портфеля заборгованості. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 18/08/21 від 18.08.2021 ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2023561001 від 15.04.2019 в сумі 32067,21 грн. Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право належного кредитора до відповідача за кредитним договором № 2023561001 від 15.04.2019. Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. За змістом частини першої\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). В силу\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою\~статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша\~статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц. Таким чином, долучені позивачем до позовної заяви виписка з особового рахунку відповідача за період з 15.04.2019 по 18.08.2021, яка містить відомості про рух коштів по банківському рахунку відповідача, записи про операції, здійснені протягом операційного дня, свідчать про отримання кредитних коштів відповідачем, користування ними, здійснення часткового погашення суми, а тому є належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором № 2023561001 від 15.04.2019. Згідно розрахунку заборгованості, відповідач має заборгованість за кредитним договором № 2023561001 від 15.04.2019 в розмірі 32067,21 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 18062,00 грн., заборгованість по відсотках 14005,21 грн. На час розгляду справи судом відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 32067,21 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ч. 1ст.\~141\~ЦПК України суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при подачі позовної заяви, в розмірі 2422,40 грн. Крім того, у пред`явленому позові позивач просить стягнути з відповідача витрати, понесені ним на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 гривень. Згідно з положеннями ч. 1, п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч.ч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У пред`явленому позові позивач просив усі судові витрати покласти на відповідача. Судом встановлено, що позивачем ТОВ «Цикл Фінанс» в особі директора Жабченко Т.М. 02.01.2025 укладено договір № 43453613 про надання правової допомоги з адвокатом Кеню Д.В. та додаткову угоду № 2023561001 (CARD) від 25.08.2025 до договору № 43453613 про надання правової допомоги від 02 січні 2025 року. Відповідно до Акту 2023561001 (CARD) про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 25.08.2025, загальна вартість наданих послуг і виконаних робіт адвокатом Кеню Д.В. складає 3000,00 грн. Частинами 5-6 статті 137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з підстав неспівмірності витрат та не виконав обов`язку доведення неспівмірності витрат. Таким чином, судом встановлено, що позивачем надано до суду належні докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правову допомогу, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність витрат на правничу допомогу по даній справі в розмірі 3000,00 грн.

Outcome: approved