Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулась до суду до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 20.09.2022 року приблизно о 13 год. 00 хв., на автодорозі Т0414, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi» державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілю «ВАЗ» завдані механічні пошкодження, а власнику матеріального збитку. Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2022 року відповідача визнано винним у вищевказаній ДТП. На час скоєння цієї пригоди транспортний засіб, яким керував відповідач, не був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, а заподіяна шкода, яка виникла внаслідок ДТП, не була відшкодована. Про те, що відповідальність Відповідача на час ДТП не була застрахована, свідчить відсутність інформації щодо страхування вказаного транспортного засобу в єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Власник пошкодженого автомобіля - «ВАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] », [PERSON] - 12.10.2022 року повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «ВАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] » склала: 15 065,72 гривень. На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі: 18 261,58 гривень відповідно до платіжного дорученням від 12.12.2022 року. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі: 1 650 гривень. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав: 19 911 грн. 58 коп. Просять суд стягнути з відповідача на їх користь понесені витрати у розмірі 19911,58 гривень; та судовий збір в розмірі 3028,00 гривень. Ухвалою суду від 27 серпня 2024 року справу було прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи.. 28 жовтня 2024 року прийнято заочне рішення по справі, яким позовні вимоги позивача були задоволенні в повному обсязі. Ухвалою суду від 15 жовтня 2025 року скасовано заочне рішення по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження. Представник відповідача - адвокат Серебрякова І.М. в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву /а.с.109-119/, згідно якої зазначив, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.12.2022 року у справі № 187/1106/22, провадження № 33/803/1495/22 постанова Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2022 року, якою [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 та 122-4 КУпАП було скасовано. Суд апеляційної інстанції постановив нову постанову, якою провадження у справі щодо [PERSON] закрито, на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 122 КУпАП та ст. 124 КУпАП. Постанова апеляційного суду набрала законної сили негайно після її винесення. Суд апеляційної інстанції встановив, що «посилання працівників поліції у протоколі про адміністративне правопорушення на те, що [PERSON] порушив п. 2.3 б ПДР України є формальним, оскільки суть правопорушення є неконкретизованою, й не розкриває у чому саме полягало порушення ПДР України, та які дії [PERSON] стали причиною ДТП». Окрім цього суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що «іншого, кореспондуючого вказаному у протоколі та уточнюючого пункту ПДР України, який охоплював би дії [PERSON] висував би до них конкретні вимоги, за викладених у протоколі фактичних обставин справи, дотримання яких призвело до уникнення ДТП та підтверджував наявність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, працівниками поліції у протоколі зазначено не було, що свідчить про некоректність та невизначеність протиправних дій, вчинення яких закидається [PERSON] у вину.» Разом судом встановлено, що невідповідність дій водія [PERSON] вимогам пункту 2.3 б ПДР України, про що йдеться у протоколі, не може застосовуватися окремо без уточнюючої норми закону - вимог ПДР України, при кваліфікації вчинених дій, та само по собі не утворює складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, відповідно до доданої до протоколу схеми ДТП щодо [PERSON] , органами поліції зазначено назви об`єктів зображених на схемі, серед яких під номером 1 вказано «ВАЗ 21063» д.н.з [NUMBER] , який належить потерпілому [PERSON] , тоді як автомобіль [PERSON] на цій схемі взагалі не відображений, а також схема не містить жодних вказівок щодо розташування транспортного засобу під його керуванням в момент зіткнення. За таких обставин, з урахуванням наявних доказів, суд приходить до висновку про те, що уповноваженими особами була допущена неповнота при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а вина [PERSON] за ст. 124 КУпАП, є недоведеною поза розумним сумнівом, але суд першої інстанції цим обставинам не надав належної правової оцінки. Зважаючи на те, що апеляційний суд дійшов висновку про відсутність в діях [PERSON] ознак порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за що встановлено відповідальність за ст. 124 КУпАП, тому він не може нести відповідальність й за ч. 4 ст. 122 КУпАП, яка встановлює заборону водіям транспортних залишати місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. Отже, вина [PERSON] скоєному ДТП не встановлена, що виключає його відповідальність за спричинену шкоду, а скасування вини означає відсутність законних підстав для регресної вимоги водія.На підставі вищевикладеного, просить суд відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. Судом встановлено, що 20.09.2022 року приблизно о 13 год. 00 хв., на автодорозі Т0414, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi» державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілю «ВАЗ» завдані механічні пошкодження, а власнику матеріального збитку. Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2022 року у справі № 187/1106/22, водія [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ст.122-4 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн., що підтверджується копією постанови /а.с.4-5,6/. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.12.2022 року у справі № 187/1106/22, провадження № 33/803/1495/22 /а.с.115-117/ постанова Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2022 року, якою [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 та 122-4 КУпАП було скасовано. Згідно тексту постанови провадження у справі щодо [PERSON] закрито, на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 122 КУпАП та ст. 124 КУпАП. Постанова апеляційного суду набрала законної сили негайно після її винесення. Цивільно-правова відповідальність за полісом на ТЗ номерний знак « [NUMBER] » не була забезпечена, що підтверджується довідкою /а.с.35/. З метою отримання відшкодування заподіяної шкоди в результаті дорожньої - транспортної пригоди власник автомобіля «ВАЗ» [PERSON] н/з [NUMBER] , звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо - транспортну пригоду /оберт а.с.7/. Відповідно до Висновку експерта з автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КЗТ № 246С22 складеного 02 грудня 2022 року /а.с.15-22/ та ремонтної калькуляції № 246с22 /а.с.23-25/ експертом визначено матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля «ВАЗ» 21063 складає 18432,78 гривень. Згідно платіжної інструкції № 936988 від 12.12.2022 року /а.с.30/ МТСБУ сплатило [PERSON] 18261,58 гривень. Відповідно Акту виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ № 87211 ФОП Пилипенко /оберт а.с.31/ за послуги за проведення експертного дослідження понесло витрати в розмірі 1650,00 гривень, що підтверджується копією платіжного доручення № 936673 від 06 грудня 2022 року /а.с.33/. Таким чином, загальні фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат пов`язаних з виплатою по страховому випадку складають 19911,58 грн. З метою досудового врегулювання спору, відповідачу було направлено Вимогу про відшкодування збитків /а.с.34/, однак ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку, претензія страховою компанії була залишена без задоволення. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті п.13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо- транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону. Згідно з частиною ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно пункту 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Аналізуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки набрала законної сили постанова суду про відсутність в діях [PERSON] складу або події відповідного адміністративного правопорушення, що звільняє його від відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП. Зазначена позиція відповідає правовим висновкам з висновками Верховного Суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі №234/16272/15-ц. Крім того, згідно статті 141 ЦПК України витрати по сплаті судового у разі відмови в позові покладаються на позивача. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed