Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати внесків на витрати на управління багатоквартирним будинком, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] на праві приватної власності належить нежитлове приміщення №106, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №2006079 від 13.11.2025 року. Відповідно до відповіді № 6958ел/С/01-23 Департаменту надання адміністративних послуг, відповідач [PERSON] в місті Одесі зареєстрованим не значиться. Згідно з відомостями вказаних у позовній заяві відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , та являється власником нежитлового приміщення магазину 1 поверх, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 71,4 кв.. Зокрема, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що відповідачем з грудня 2021 року не сплачуються внески на утримання будинку і прибудинкової території (СДПТ, опалення, воду, вивіз сміття та інших послуги), у зв`язку з чим утворилася значна заборгованість в сумі 73926,12 грн. У зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «ІСПАНСЬКИЙ 1» за період з 01.12.2021 по 01.07.2025 року суму заборгованості зі сплати внесків на витрати на управління багатоквартирним будинком у розмірі 74839,76 грн, 12367,80 грн інфляційні втрати; 2782,10 грн 3% річних, а також стягнути судові витрати, які становлять: 3 028,00 грн. - сплата судового збору за подання позовної заяви. Ухвалою суду від 10.09.2025 року відкрито провадження по справі, встановлено порядок спрощеного позовного провадження. У судові засідання 09.10.2025 та 13.11.2025 року відповідач не з`явився, про дату, час і місце судового засідання були своєчасно повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, які були поверненні до суду із відміткою адресат відсутній. Відзиву, письмових пояснень або клопотань про відкладення на адресу суду не надходило. Голова правління ОСББ «ІСПАНСЬКИЙ 1» Яслинська Тетяна Віталіївна в судове засідання, призначене на 09.10.2025, з`явилася, надала пояснення по суті позову, просила позов задовольнити. 09.10.2025 на адресу суду надійшла заява Голови правління ОСББ «ІСПАНСЬКИЙ 1» Яслинської Тетяни Віталіївни про розгляд справи у її відсутності, згідно з якою представник зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч. 8ст. 178 ЦПК України). Відповідно дост. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 13.11.2025 року. Відповідно до ч. 4ст. 223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За одночасним існуванням умов, що відповідає положеннямст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців №35099282 від 08.05.2025 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІСПАНСЬКИЙ 1» зареєстровано 08.12.2015 року. З моменту утворення ОСББ «ІСПАНСЬКИЙ 1» в управління ОСББ по обслуговуванню також перейшло і нежитлове приміщення №106 - магазину 1 поверх, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 71,4 кв., яке згідно з копіями витягу про Державну реєстрацію прав від 16.08.2012 №35188327, свідоцтва про право власності від 09.08.2012, технічного паспорту, на праві власності належить відповідачу [PERSON] . Відносини з приводу створення та діяльності об`єднань співвласників багатоквартирних об`єднань регулюються Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 року (надалі Закон України про ОСББ), Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку від 14 травня 2015 року, їхнім Статутом та іншим законодавством України. Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України «Про ОСББ» основна діяльність об`єднання полягає у здійснені функцій, що забезпечують реалізацією прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне управління багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно ст. 10 ЗУ «Про ОСББ» вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржене в судовому порядку. Відповідно до Статуту Об`єднання від 20.04.2024 року метою його створення є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Завданням та предметом діяльності об`єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до п. 3.14 Статуту ОСББ від 20.04.2024 року до компетенції правління належить: здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно із законодавством; розпорядження коштами об`єднання відповідно до затвердженого загальними зборами об`єднання кошторису; укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням. Відповідно до п. 5.2 статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІСПАНСЬКИЙ 1» співвласник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та у повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. На загальних зборах співвласників багатоквартирного будинку «ІСПАНСЬКИЙ 1», які відбулися 25.01.2019, оформлене протоколом №6 від 25.01.2019, було прийнято рішення затвердити розмір внесків на управління багатоквартирним будинком ОСББ «Іспанський 1» у розмірі 3,25 грн для першого поверху за 1 кв.м. загальної площі з 01.01.2019. Протоколом №30 засідання членів правління ОСББ «Іспанський 1» від 27.02.2020 затверджено тариф з 01.03.2020 на обслуговування будинку для перших поверхів 4,29 грн. за 1 кв.м для приміщень на 1 поверсі. На загальних зборах співвласників багатоквартирного будинку «ІСПАНСЬКИЙ 1», які відбулися 20.04.2024, оформлене протоколом, були прийняті рішення затвердити: - \~ \~ \~ \~щомісячний тариф на обслуговування та утримання котельні у розмірі 3,67 грн за 1 м.кв. загальної площі приміщення з 01.09.2023 та 3.72 грн за 1 м.кв загальної площі приміщення з 01.04.2024; - \~ \~ \~ \~щомісячний тариф на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 8,60 грн за 1 м.кв. загальної площі приміщення з 01.04.2024. Відповідно до розрахунку заборгованості (довідка) відповідачу, який є власником нежитлового приміщення магазину №106 І поверху в період з 01.12.2021 по 31.07.2025 року була нарахована сума заборгованості зі сплати внесків на витрати з управління багатоквартирним будинком у загальній сумі 74839,76 грн. (сімдесят чотири тисячі вісімсот тридцять дев`ять грн. 76 коп.), а саме: 1) внесок на утримання та експлуатації житлового комплексу багатоквартирного будинку та прибудинкової території 21619,92 грн.; 2) внесок на обслуговування котельні 6086,16 грн.; 3) опалення житлового комплексу багатоквартирного будинку 37608,60 грн.; 4) вивезення твердих побутових відходів житлового комплексу- 1276,12 грн.; 5) додатковий одноразовий внесок на повну реконструкцію дахової котельні 8282,40 грн. Інших належних та допустимих доказів стосовно наявних між сторонами спірних правовідносин, зокрема, доказів щодо погашення заборгованості відповідачем за надані позивачем комунальні послуги, матеріали справи не містять. Згідно із ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами ч. 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статуту ОСББ об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Згідно із ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», п. 10 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та згідно Статуту Об`єднання, співвласник зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, передбачені законодавством та статутним документом. За статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Згідно ч.6 ст. 13 Закону України «Про ОСББ» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна, об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Частинами 5, 8 ст. 22 Закону України «Про ОСББ» встановлено, що у разі, якщо правління об`єднання самостійно здійснює функції управління, воно за договором із постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об`єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об`єднання комунальних послуг. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості з плати за відповідними рахунками у примусовому порядку. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ч. 1 ст. 10 вказаного Закону, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує, а ст. 322 ЦК України наголошує на тому, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач, будучи власником майна, зобов`язаний його утримувати. Згідно ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. У постанові КЦС ВС від 23.11.2022 у справі № 761/43664/18 вказано, що частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Судом встановлено, що відповідачем не було спростовано доводів позивача щодо наявної у нього заборгованості за надані останнім житлово-комунальні послуги, останній не скористався ані наданням заперечень на позовні вимоги, ані правом на особисту участь у судовому засіданні під час розгляду справи. На підставі вищенаведеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за надані житлово-комунальні послуги є обґрунтованими та такими, що відповідають нормам чинного законодавства. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача нарахованих останнім сум інфляційних втрат та відсотків річних, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, суд зазначає, що нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання та є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання як спосіб захисту грошового інтересу і полягає у відшкодуванні грошових втрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляції та отриманні компенсації за неналежне виконання зобов`язань (постанови ВП ВС від 19.06.2019 року у справі №703/2718/16, від 19.06.2019 року у справі №646/14523/15). Інфляційні втрати за період з 01.01.2022 по 31.07.2025, нараховані на заборгованість 74839,76 грн, становлять 12367,80 грн, а 3% річних 2782,10 грн (розрахунок боргу, інфляційних втрат та 3% річних додається до заяви довідка про заборгованість). При цьому при розрахунку 3% річних та інфляційних враховано, що постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 р. № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжувався неодноразово відповідними Указами Президента України та діє станом на сьогоднішній день. Водночас Кабінет Міністрів України своєю Постановою № 1405 від 29 грудня 2023 р. скасував заборону на припинення житлово-комунальних послуг, нарахування штрафів та пені, а також на стягнення заборгованості населення за житлово-комунальні послуги. Отже, в розрахунок 3% річних та інфляційних втрат не входить період з 24.02.2022 по 29.12.2023. Враховуючи наведене та перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд вважає, що позовні вимоги ОСББ в частині стягнення з відповідача нарахованих позивачем за період з 01.01.2022 по 31.07.2025, нараховані на заборгованість 74839,76 грн, які становлять 12367,80 грн, а 3% річних 2782,10 грн., є обґрунтованими та такими, що потребують задоволення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними. Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч. 2ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 35 000,00 гривень витрачених позивачем на отримання професійної правової допомоги, що підтверджується Договором про надання правової допомоги від 10.06.2025 року та Актом приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги які приєднанні до справи, та стягнути 3028 грн. - витрати по сплаті судового збору при подачі позовної заяви до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved