Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

22\~вересня 2025\~року товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «ЕЛІТ\~ФІНАНС» (далі ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС») звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 13 січня 2017 року між акціонерним товариством «АЛЬФА БАНК» (далі АТ «АЛЬФА БАНК») та відповідачкою [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, мета кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200000 грн., процентна ставка 26% річних, тип процентної ставки фіксований. АТ «Альфа-Банк» прийняв пропозицію відповідачки на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. 22 лютого 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК ФОРТ» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за вказаним вище кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК ФОРТ». В подальшому 23 лютого 2021 року між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором від 13 січня 2017 року перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 13 січня 2017 року, укладеним між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] . Згідно з розрахунком заборгованості станом на 22 лютого 2021 року заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 30648 грн. 34 коп., з яких: 26663 грн. 60 коп. заборгованість по тілу кредиту, 3984 грн. 74 коп. заборгованість за штрафними санкціями. Посилаючись на те, що відповідачка не виконує своїх обов`язків по поверненню кредиту по вказаному договору, представник позивача просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати у розмірі сплаченого судового збору в сумі 3028 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9200 грн. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, в якій крім того, зазначив, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка, в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій крім того, зазначила, що позовні вимоги визнає. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов такого. Судом встановлено, що 13 січня 2017 року між АТ «АЛЬФА БАНК» та відповідачкою [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета Кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200000 грн. Процентна ставка 26% річних. (зв. бік а.с. 6, 7-10). З виписки по рахунку відповідачки вбачається рух коштів, що свідчить про те, що вона активно користувалася кредитними коштами (а.с. 26-34). Відповідачка належним чином взяті за договором зобов`язання не виконувала, порядку погашення кредиту не дотримувалася, що призвело до утворення заборгованості, яка відповідно до розрахунку становить 30648 грн. 34 коп., з яких: 26663 грн. 60 коп. заборгованість по тілу кредиту, 3984 грн. 74 коп. заборгованість за штрафними санкціями (а.с. 35). 22 лютого 2021 року між АТ «АЛЬФА БАНК» та ТОВ «ФК ФОРТ» укладено Договір факторингу № 1, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами до боржників АТ «АЛЬФА БАНК», в тому числі й до боржника [PERSON] за кредитним договором від 13 січня 2017 року (а.с. 11-16, 24). 23 лютого 2021 року між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 01-23-02/21, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами до боржників АТ «АЛЬФА БАНК», в тому числі й до боржника [PERSON] за кредитним договором від 13 січня 2017 року (а.с. 17-22, 25). Згідно з ч.1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078\~ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст.ст. 1080, 1084\~ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Так, між сторонами договору факторингу від 23 лютого 2021 було підписано Акт приймання-передачі реєстру боржників (зв. бік а.с. 22). Факт виконання зобов`язання по оплаті прав за вищевказаним договором підтверджується платіжним дорученням № 129 від 23 лютого 2021 року на загальну суму 13235000 грн. (а.с. 23). Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627\~ЦК України передбачено, що відповідно до ст.\~6\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.\~527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610\~ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.\~623\~ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно до ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України\~зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.\~1055\~ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідачка належним чином не виконувала взятих на себе зобов`язань згідно умов кредитного договору, чим порушила його умови, внаслідок чого утворилася заборгованість в загальній сумі 30648 грн. 34 коп. За таких обставин, оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, з точки зору їх достатності, допустимості і взаємозв`язку, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог та крім того, визнання позову відповідачкою, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142\~ЦПК України та визнання позову відповідачкою, позивачеві з державного бюджету має бути повернуто 1514 грн. (50% суми сплаченого судового збору), а решту судового збору слід стягнути на його користь з відповідачки . Крім того, підлягають стягненню з відповідачки 9200 грн. в рахунок витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується договором № 03/07/24 про надання правничої допомоги від 03 липня 2024 року, актом приймання-передачі наданих послуг від 02 червня 2025 року та платіжною інструкцією про оплату наданих послуг (а.с. 36-39). На підставі викладеного,

Outcome: approved