Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

Описова частина У лютому 2025 року [PERSON] (надалі за текстом також - позивач) звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Київської міської ради (надалі за текстом також - відповідач), у якому просить суд, -визнати за собою право власності на земельну ділянку з кодом 8000000000:79:323:0126, площею 524.01 кв.м., розташовану у [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом, після смерті свого батька [PERSON] ; -право власності визнати на земельну ділянку у визначених межах, з цільовим призначенням - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид користування земельної ділянки - для експлуатації та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, у розмірах встановлених зовнішніми межами, згідно кадастрового плану земельної ділянки опис меж: від А до Б [PERSON] , [PERSON] ; від Б до В землі міської забудови; від В до Г землі [ADDRESS]; від Г до Д [PERSON] ; від Д до А [PERSON] (на дійсний час [PERSON] ). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] , згідно Договору від 05.06.1997 купив у [PERSON] 46/100 частини жилого будинку, а також господарчі та побутові будівлі та споруди, що знаходяться на земельній ділянці в [ADDRESS] . Площа земельної ділянки, на якій були розташовані частина жилого будинку, а також господарчі та побутові будівлі, які придбані [PERSON] була розміром 1820 кв.м., (пункт 2 Договору від 05.06.1997), право на користування земельною ділянкою посвідчено розпорядженням №1434 від 01.11.1955. В подальшому, будинок по [ADDRESS] був визнано у незадовільному стані; розпорядженням райдержадміністрації дозволено [PERSON] будівництво індивідуального житлового будинку; розпорядженням райдержадміністрації [PERSON]., виділено жилий будинок літ «Г» в окреме будинковолодіння з присвоєнням поштового №136/2а по [ADDRESS] . Рішенням Київської міської ради від 29.11.2005 №548/3009, [PERSON] , передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.10 га для експлуатації та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування, при цьому без урахування, що земельна ділянка по [ADDRESS] , площею 1820 кв.м. була набута [PERSON] , при купівлі жилого будинку і перебувала у користуванні власника будинку та посвідченої розпорядженням №1434 від 01.11.1955. Розпорядженням Київської міської ради від 29.11.2005 код земельної ділянки змінено на 79:323:017. Земельній ділянці по [ADDRESS] площею 534,01 кв.м. було присвоєно код: 79:323:0126 та виготовлено Технічний звіт ТОВ «ГЕОПРОЕКТ». 30.05.2007 [PERSON] , склав заповіт щодо всього свого майна, спадкоємцем якого визначив свою дочку [PERSON] . Згідно витягу з чергового кадастрового плану міського земельного кадастру від 20.10.2023, на схемі земельна ділянка площею 524.01 кв.м. що розташована в [ADDRESS] . Відповідно до реєстру земельних ділянок, земельна ділянка площею 524.01 кв.м., що розташована в [ADDRESS] , код земельної ділянки 79:323:0126, обліковується у міському земельному кадастрі за [PERSON] , без оформлення відповідно до законодавства України права власності чи користування, на підставі технічного звіту по земельно-кадастровій інвентаризації земельної ділянки. [INFO] [PERSON] помер. Позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом - земельної ділянки площею 0.1000 га по [ADDRESS] та жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Другої бориспільської державної нотаріальної контори від 16.01.2025 №38/02-31, у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 524.01 кв.м. (кадастровий номер: 8000000000:79:323:0126) було відмовлено, оскільки, спадкоємцем не були надані документи про наявність права власності спадкодавця на вказану ділянку. Враховуючи викладене, позивач просить у судовому порядку визнати за нею правов власності на земельну ділянку площею 524.01 кв.м. (кадастровий номер: 8000000000:79:323:0126). Заяви та/або клопотання учасників справи Відповідач надав до суду відзив на позов, у якому просив у задоволенні позову відмовити на тій підставі, що спадкодавець за свого життя не починав, у встановленому законом порядку, процес приватизації земельної ділянки площею 1820 кв.м. по [ADDRESS] , а тому позивач, на думку відповідача, не має права на спадкування, а позов задоволенню. Відповідач просить розгляд справи проводии без участі його представника. Процесуальні дії у справі Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2025 головуючим суддею у справі визначений суддя Голосіївського районного суду м. Києва Чекулаєв С.О. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.02.2025 у справі відкрито провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.06.2025 було задоволено клопотання представника позивача та витребувано у Другої бориспільської державної нотаріальної контори копію спадкової справи №417/2010, щодо майна померлого [PERSON] . 29.07.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до положень статті 244 ЦПК України, ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 14.11.2025. Фактичні обставини встановлені судом 05.06.1997 між [PERSON] , як продавцем та [PERSON] , як покупцем, був укладений Договір купівлі-продажу 46/100 частини жилого будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно пункту 2 вказаного Договору купівлі-продажу від 05.06.1997 сторони вказали, що жилий будинок - дерев`яний, зазначений на плані літерою «А», розташований на земельній ділянці розміром 1820 кв.м., жилою площею 52,5 кв.м., а також слідуючі господарчі та побутові будівлі та споруди: сараї під літ. «Б», «В»; вбиральні під літ. «Г», «Д». Відповідно до Висновку санітарно-епідеміологічної станції міста Києва від 12.01.1999 санобстеженням приватного будинку по [ADDRESS] (власники [PERSON] та [PERSON] ) встановлено, що будинок збудовано у 1912 році, дерев`яний, перебуває у вкрай незадовільному санітарно-технічному стані, стіни та стеля в тріщинах, перекриття прогнулося, двері та вікна перекошені, підлога зруйнована. Згідно розпорядження Київського міського голови від 14.08.2000 №507-МГ «Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок для обслуговування житлових будинків і господарських будівель» [PERSON] (у розмірі 138/300 від 0,1) та [PERSON] (у розмірі 162/300 від 0,1) була передана у спільну часткову власність земельна ділянка (код:79323032, № і дата рішення рад: 1434 від 01.11.1955) за адресою: [ADDRESS] . 23.07.2001 згідно розпорядження Московської районної державної адміністрації міста Києва №982 [PERSON] було дозволено замовити АПЗ на будівництво індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] . Проектування та будівництво індивідуального житлового будинку здійснити на земельній ділянці, згідно розпорядженням Київського міського голови від 14.08.2000 №507-МГ «Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок для обслуговування житлових будинків і господарських будівель». Згідно розпорядження Московської районної державної адміністрації міста Києва від 05.09.2001 №1162 [PERSON] було виділено жилий будинок літ «Г» в окреме будинковолодіння з присвоєнням поштового [ADDRESS] . Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю було надано дозвіл [PERSON] на введення в експлуатацію закінченого будівництвом приватного житлового будинку в [ADDRESS] та виконавчим органом Київської міської ради 18.08.2005 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок площею 1528,8 кв.м. Згідно Свідоцтва про право власності від 18.08.2005, яке видане згідно наказу Головного управління житлового забезпечення від 15.08.2005 №1513-С/ЖБ, суд встановив, що жилий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно рішення Київської міської ради від 29.11.2005 №548/3009 було затверджено проект відведення земельної ділянки [PERSON] для експлуатації та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] та передано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га для експлуатації та обслуговування житлового будинку, за вказаною вище адресою. 16.05.2006 [PERSON] звернувся до Київського міського управління земельних ресурсів із заявою про внесення змін до бази даних земельного кадастру на залишки від приватизації земельної ділянки, якою він користується і згідно з проектами проходять його дворові комунікації. Відповідно до технічного звіту по земельно-кадастровій інвентаризації земельної ділянки за адресою [ADDRESS] (код земельної ділянки: 8000000000: 79:323:0126) виготовленого у 2006 році ТОВ «ГЕОПРОЕКТ», суд встановив, що були виконані роботи по земельно-кадастровій інвентаризації земельної ділянки належної [PERSON] за адресою [ADDRESS] , площею 524,01 кв.м. Згідно Акт встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] ( [ADDRESS] ) було проведено встановлення в натурі зовнішніх меж земельної ділянки, який підписали сусіди [PERSON] та [PERSON] . Згідно кадастрового плану земельної ділянки (код земельної ділянки: 8000000000: 79:323:0126) визначена її площа у розмірі 524,01 кв.м. та межі: від А до [PERSON] , [PERSON] ; від Б до В землі міської забудови; від В до Г землі [ADDRESS]; від Г до Д [PERSON] ; від Д до А [PERSON] . Суд також встановив, що згідно з Витягу з чергового кадастрового плану (дані міського земельного кадастру від 20.10.2023) за [PERSON] обліковується земельна ділянка (код земельної ділянки 79:323:0126 за адресою: [ADDRESS] площею 524,01 кв.м. Відповідно до заповіту складеного [PERSON] [INFO] , спадкоємцем всього належного йому майна є його донька - [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. 09.09.2010 [PERSON] завернулася до Бориспільської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті її батька [PERSON] . Згідно інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання суд встановив, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , приватний будинок. 19.03.2011 державним нотаріусом Бориспільської державної нотаріальної контори Київської області Черненко Н.Б. було видано позивачу Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1528,80 кв.м. 17.05.2011 державним нотаріусом Бориспільської державної нотаріальної контори Київської області Черненко Н.Б. було видано позивачу Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається із земельної ділянки, площею 0,1000 га в межах згідно плану, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Із спадкової справи Бориспільської державної нотаріальної контори Київської області №417/10 заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що 16.01.2025 [PERSON] зверталася до Другої бориспільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що складається із земельної ділянки з кодом 8000000000: 79:323:0126 площею 524,01 кв.м. розташованої в [ADDRESS] у визначених межах, з цільовим призначенням - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид користування земельної ділянки - для експлуатації та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, у розмірі встановлених зовнішніми межами, згідно кадастрового плану земельної ділянки опис меж: від А до Б [PERSON] , [PERSON] ; від Б до В землі міської забудови; від В до Г землі [ADDRESS]; від Г до Д [PERSON] ; від Д до А [PERSON] . 16.01.2025 державним нотаріусом Другої бориспільської державної нотаріальної контори Скрипкою А.О. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на земельну ділянку з кодом 8000000000: 79:323:0126 площею 524,01 кв.м. розташовану в [ADDRESS] у визначених межах, з цільовим призначенням - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид користування земельної ділянки - для експлуатації та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, у розмірі встановлених зовнішніми межами, згідно кадастрового плану земельної ділянки опис меж: від А до Б [PERSON] , [PERSON] ; від Б до В землі міської забудови; від В до Г землі [ADDRESS]; від Г до Д [PERSON] ; від Д до А [PERSON] . Підставою для відмови у видачі Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на земельну ділянку з кодом 8000000000: 79:323:0126 площею 524,01 кв.м. розташовану в [ADDRESS] було те, що [PERSON] не надала документи, що посвідчують право власності спадкодавця на земельну ділянку. Як вбачається із спадкової справи Бориспільської державної нотаріальної контори Київської області №417/10 заведеної після смерті [PERSON] , інших спадкоємців померлого, окрім його дочки - [PERSON] не було. Мотиви, з яких суд дійшов висновків та закон, яким керувався суд Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою статті 16 ЦК України, серед іншого визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем за своєю суттю є правовідносинами пов`язаними із спадкуванням та визнанням права власності позивача в порядку спадкування. За загальними положеннями спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ст.1297 ЦК України). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вказано у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до статті 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Окрім цього, згідно роз`ясненнь викладених у листі Міністерства юстиції України від 21.02.2005 № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Суд встановив, що відповідно до реєстру земельних ділянок, земельна ділянка площею 524.01 кв.м., що розташована в [ADDRESS] , код земельної ділянки 79:323:0126, обліковується у міському земельному кадастрі за [PERSON] , без оформлення відповідно до законодавства України права власності чи користування, на підставі технічного звіту по земельно-кадастровій інвентаризації земельної ділянки. Норми статей 377 ЦК України та 120 ЗК України встановлюють єдність юридичної долі земельної ділянки та розташованих на них будівель. Суд встановив, що рішенням Київської міської ради від 29.11.2005 №548/3009, [PERSON] , передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.10 га для експлуатації та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування, при цьому без урахування, що земельна ділянка по [ADDRESS] , площею 1820 кв.м. була набута [PERSON] , при купівлі жилого будинку і перебувала у користуванні власника будинку та посвідченої розпорядженням №1434 від 01.11.1955. Розпорядженням Київської міської ради від 29.11.2005 код земельної ділянки змінено на 79:323:017. Земельній ділянці по [ADDRESS] площею 534,01 кв.м. було присвоєно код: 79:323:0126 та виготовлено Технічний звіт ТОВ «ГЕОПРОЕКТ». На земельній ділянці площею 534,01 кв.м., код земельної ділянки 79:323:017, розташовані будівлі, які належали [PERSON] . Таким чином, суд дійшов висновку, що земельна ділянка площею 534,01 кв.м., код земельної ділянки 79:323:017, за адресою: [ADDRESS] , яка перебувала у користуванні [PERSON] входить до складу спадщини й відповідно заповіту спадкодавця, а тому має бути успадкованою спадкоємцем [PERSON] . Твердження відповідача, що спадкодавець за свого життя не починав, у встановленому законом порядку, процес приватизації земельної ділянки площею 1820 кв.м. по [ADDRESS] , а тому позивач не має права на спадкування суд відхиляє, оскільки, у поданому відзиві Київська міська рада вказує, що саме [PERSON] за життя не розпочинала у встановленому законом порядку процес приватизації вказаної земельної ділянки, в той час, як спадкодавцем є [PERSON] . Вказане свідчить, що відповідач надав свої заперечення навіть не встановивши хто є стороною у справі, а хто був користувачем земельної ділянки площею 534,01 кв.м., код земельної ділянки 79:323:017, за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, суд звертає увагу, що за свого життя [PERSON] , з метою реалізації права власності на земельну ділянку, здійснював підготовку відповідних документів, зокрема, розробив технічну документацію, визначив межі земельної ділянки, які узгоджені із суміжними землекористувачами, земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер та згідно довідки Департаменту земельних ресурсів КМДА, земельна ділянка площею 534,01 кв.м., код земельної ділянки 79:323:017, за адресою: [ADDRESS] обліковується за [PERSON] . Інших доводів проти задоволення позову відповідач не навів. Таким чином, суд дійшов до висновку, що оскільки земельна ділянка площею 534,01 кв.м., код земельної ділянки 79:323:017, за адресою: [ADDRESS] обліковувалася за [PERSON] , який за свого життя користувався нею, збудував на ділянці житловий будинок та господарські споруди проте не встиг оформити право власності, вказана земельна ділянка входить до спадкового майна та повинна належати спадкоємцям [PERSON] згідно його заповіту. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов єдиного спадкоємця [PERSON] , а саме його дочки [PERSON] є обгрунтований та підлягає задоволенню. Оскільки позивач не просить здійснити розподіл судових витрат суд залишає всі понесені судові витрати за позивачем.

Outcome: approved