Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Кушнір О.М. звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Оріхівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батьківство з актових записів про народження дитини щодо даних батька. Позовна заява обґрунтована тим, що між позивачем та відповідачкою 29.05.1998 укладено шлюб. З 2007 року відносини між ними зіпсувались, сумісне проживання було припинено, спільне господарство сторони не вели. 29.04.2014 шлюб між сторонами було розірвано. Позивач стверджує, що після припинення відносин з відповідачем, вона народила дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в свідоцтвах про народження яких [PERSON] записаний як батько, оскільки на час народження дітей він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. [PERSON] зазначає, що не є біологічним батьком дітей, їх батьком є [PERSON] . Посилаючись на викладені обставини, оскільки відомості про батька дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зазначені у відповідних актових записах, не відповідають дійсності, просить суд зобов`язати Оріхівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни в актові записи про народження дітей, виключивши з них відомості про позивача як батька дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено час та місце підготовчого судового засідання. 14.03.2025 від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділу ДРАЦС у Запорізькій області управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) Т.Мехтієвої надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що перші примірники паперових носіїв актових записів про народження дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зберігаються в Оріхівському відділі ДРАЦС у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), у зв`язку із чим вважала за доцільне замінити третю особу. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.03.2025 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Недоліки усунуто вчасно. 29.04.2025 через канцелярію суду надійшла заява від відповідачки [PERSON] , в якій вона позовні вимоги визнала в повному обсязі, підтвердила, що [PERSON] не є батьком її дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Одночасно із позовною заявою, а також 02.05.2025 від позивача та його представника [PERSON] надійшло клопотання про призначення генетично-молекулярних експертиз. Ухвалою суду від 02.05.2025 замінено первісну третю особу Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) належною третьою особою, а саме: Оріхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси); задоволено клопотання представника позивача адвоката Кушнір О.М. про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи; призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи являється [PERSON] , [INFO] біологічним батьком дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Попереджено позивача та відповідача про наслідки ухилення від участі в експертизі. 21.05.2025 до суду надійшло клопотання експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України про забезпечення одночасного прибуття [PERSON] , біологічної матері та дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до експертної установи для відбирання зразків. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя направлено на адреси позивача та відповідачки відповідні листи із зазначенням необхідності прибуття у визначені дату та час до експертної установи. 13.06.2025 відповідачка [PERSON] отримала зазначений вище лист, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. 20.06.2025 на адресу суду надійшло повідомлення від представника позивача адвоката Кушнір О.М. щодо неявки відповідачки [PERSON] та дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до експертної установи для відібрання зразків та проведення судової генетично-молекулярної експертизи, про що є відповідна відмітка судового експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України Калабухової Н.О. 23.06.2025 ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя провадження у справі відновлено, визначено час та місце проведення підготовчого судового засідання. 21.08.2025 представником позивача адвокатом Кушнір О.М. направлено до суду уточнену позовну заяву. 27.08.2025 на адресу суду від Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи у зв`язку із тим, що особи, зазначені в ухвалі одночасно до експертної установи не з`явились. 28.08.2025 ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя закрите підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача адвокат Кушнір О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причин неявки суду не повідомила. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій при вирішенні позову покладався на розсуд суду. Судом встановлено, що 29.05.1998 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] . [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.08.2007, [INFO] народилась [PERSON] , батьком зазначений [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області складений актовий запис №06. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.03.2009, [INFO] народився [PERSON] , батьком зазначений [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області складений актовий запис №01. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.09.2024, [INFO] народилась [PERSON] , батьком зазначений [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області складений актовий запис №01. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 29.04.2014 у справі №323/1093/14-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Ухвалою суду від 02.05.2025 у справі, що розглядається призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи являється [PERSON] , [INFO] біологічним батьком дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Попереджено позивача та відповідача про наслідки ухилення від участі в експертизі. Відповідачка, разом із дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до експертної установи не прибула, про що свідчить відповідна відмітка судового експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України Калабухової Н.О. на супровідному листі, наданому представником позивача, а також повідомлення про неможливість проведення експертизи №СЕ-19/108-25/10249-БД від 18.08.2025. Разом із тим, у заяві від 29.04.2025 відповідачка [PERSON] визнала позов та підтвердила, що [PERSON] не є батьком її дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У відповідності до\~статті 4 ЦПК України,\~\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України\~встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно до\~статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Статтею 121 Сімейного Кодексу України\~визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому\~статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Вимогами\~\~статті 122 Сімейного Кодексу України\~встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до положень\~статті 133\~Сімейного Кодексу України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно з статтею 136 Сімейного Кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей\~122,\~124,\~126\~і\~127\~цього\~Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини (ч. 2 ст. 136 Сімейного кодексу України). У відповідності до п. 11\~Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судом окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,\~\~оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, яка народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України) - звернувшись з позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Згідно з п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до положень п. 2.13, п. 2.13.1\~Наказу Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання»\~\~встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.2 цих Правил за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зі змісту п. 2.8 Правил слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. Згідно із статтею 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. За правилами\~статті 134 Сімейного Кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи, що відповідачка, яка була достовірно обізнана про дату, час та місце проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи не з`явилась разом із дітьми для забору біологічних зразків, такі дії [PERSON] свідчать про її ухилення від проведення зазначеної експертизи з метою встановлення істини у справі. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 серпня 2020 року по справі № 478/690/18, судом встановлено, що у разі не доведення відповідачем наявності поважних підстав, які перешкоджали їй з`явитися разом із дитиною до експертної установи для забору відповідних зразків її та дитини, надають суду можливість визнати факт, який відповідачем (її представником) заперечується. Так, Верховний суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що у разі підтвердження факту ухилення відповідача від прийняття участі в призначеній судово-генетичній експертизі та від надання експертам зразків своєї крові та крові дитини, внаслідок чого проведення призначеної експертизи не відбулось і ці обставини позбавили позивача надати суду докази з приводу визначення кровної спорідненості між ним та дитиною, суд повинен застосовувати положення\~ст. 109 ЦПК України, оскільки тест ДНК станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; доказова цінність такого тесту переважає будь-який доказ на підтвердження, або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії. Зокрема, Верховний суд скасовує рішення у справах, в яких відповідач разом з дитиною ухилився від проходження генетичної експертизи, а суди не прийняли дані факти до уваги та винесли рішення про відмову у задоволенні позову, у зв`язку з тим, що наявність або відсутність кровного споріднення не підтверджено (постанова Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 жовтня 2019 року по справі № 149/2562/18). Стаття 109 ЦПК України\~визначає, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Враховуючи, що судово-медична молекулярно-генетична експертиза не була проведена внаслідок ухилення відповідачки [PERSON] від її проведення, в судовому засіданні відповідачка визнала позовні вимоги, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до частини першої\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою\~статті 81 Цивільного Процесуального Кодексу України\~встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої\~\~статті 89 Цивільного Процесуального Кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За змістом пункту 1 частини 2\~статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з вимогами частини 1\~статті 142 ЦПК України, у разі укладання мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного, суд вважає, що 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету, а решту 50 відсотків - стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved