Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором від 05.06.2020 в розмірі 66 595,10 грн., посилаючись на те, що 05.06.2020 між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено Заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 104/8179829-CK. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти з користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених у договорі. Умови кредитного договору не були виконані позичальником, кредитні кошти у встановлені строки повернуті не були. Станом на 15.04.2025, заборгованість за кредитним договором № 104/8179829-CK від 05.06.2020 становить 66 595,10 грн. в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 29 082,60 грн. заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) - 37 512,50 грн. Крім того, 16.10.2020 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] укладено Заяву-договір № 8612463_RESTRUCT про надання кредиту, за умовами якого Позичальнику було надано кредит у розмірі 43 640,41 гривень строком користування до 16.10.2025 року. Однак, умови вищезазначеного Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості, яка станом на дату даного звернення залишається непогашеною. Як наслідок, станом на 13.05.2025 року, заборгованість за Заявою - договором № 8612463_RESTRUCT від 16.10.2020, становить 77 233,64 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 32 938,44 грн. заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) - 0,25 грн. заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) - 44 294,95 грн. У зв`язку з порушенням умов кредитних договорів, позивач просить стягнути з [PERSON] , на свою користь вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. 08.09.2025 представником відповідача подано\~відзив на позов, в яких відповідач позов визнав частково, зазначивши наступне. Щодо кредитного договору №104/8179829-СК від 05.06.2020 року: АТ «ТАСКОМБАНК» на підтвердження своїх позовних вимог додав до позову Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 17.01.2019 року. Документ сформований в системі «Електронний суд» 06.09.2025 3 При цьому вказані додані позивачем додатки не містять підтверджень, що саме цю Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК» розумів [PERSON] , ознайомився і погодився із нею, підписуючи заяву-договір №104/8179829-СК від 05.06.2020 року та паспорт споживчого кредиту. Відсутність підпису [PERSON] на умовах та правилах публічної пропозиції на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Заява-договір №104/8179829-СК від 05.06.2020 року про приєднання [PERSON] до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, не містить умов щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, у тому числі і процентами за ст.625 ЦК України, строку повернення кредиту (користування ним), тощо. Разом з тим відсутні підтвердження, що саме з доданими АТ «ТАСКОМБАНК» до позовної заяви Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб Документ сформований в системі «Електронний суд» 06.09.2025 4 ознайомився та погодився відповідач, підписуючи Заяву-договір про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «ТАСКОМБАНК», що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості. Окрім цього, 17.03.2025 року АТ «ТАСКОМБАНК» на адресу відповідача направлено повідомлення-вимогу від 17.03.2025 року №197232/70.2, відповідно до якої банк вимагає повернути заборгованість по тілу кредиту та відсоткам. Таким чином, 17.03.2025 року строк дії кредитного договору №104/8179829-СК від 05.06.2020 року був припинений, а тому нараховані відповідачу позивачем за період Документ сформований в системі «Електронний суд» 06.09.2025 7 часу з 17.03.2025 року по 15.04.2025 року відсотки в розмірі 20 137,81 грн., були здійснені за межами строку дії кредитного договору, їх нарахування є неправомірним і вони не підлягають стягненню з відповідача. Щодо кредитного договору №8612463 від 16.10.2020 року вказав, що оскільки відповідачу було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, вважає, що положення кредитного договору, укладеного між сторонами про зобов`язання позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,90% щомісячно у терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Таким чином, позовна вимога про стягнення 44 294,95 грн. заборгованості по комісії за кредитним договором №8612463 від 16.10.2020 року не підлягає до задоволенню. Окрім цього, як виходить з розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів, що долучені позивачем до позову, то відповідачем було сплачено в рахунок погашення комісії суму у розмірі 20 249,12 грн. Враховуючи ту обставину, що зобов`язання позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,90% щомісячно за кредитним договором №8612463, є нікчемними, то відповідно зазначена сума сплачених [PERSON] грошових коштів повинна бути віднесена в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту. Таким чином, заборгованість [PERSON] по тілу кредиту за Заявою-договором №8612463 становить суму у розмірі 12 689,32 грн. (32 938,44 20 249,12 = 12 689,32) і саме у такому розмірі підлягає стягненню з відповідача. В судове засідання учасники провадження не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. \~ \~ \~ \~05.06.2020 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено Заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» про комплексне банківське обслуговування № 104/8179829-CK , за умовами якого Позичальнику було надано кредит у розмірі 43 831,00 гривень строком користування до 04.06.2025 року. \~ \~ \~ \~Умовами Кредитного договору визначено, що ознайомившись з Публічною пропозицією АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, тарифами АТ «ТАСКОМБАНК», Позичальник просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, на своє ім`я та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку Master Card World та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку. \~ \~ \~ \~Згідно з умовами Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування Відповідач просив відкрити поточний рахунок у національній валюті. \~ \~ \~ \~ [PERSON] з 05.06.2020 року є власником поточного рахунку у гривні, який відкритий до Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування з номером Кредитного договору №104/8179829-CK від 05.06.2020. \~ \~ \~ \~Згідно з наданим Банком Розрахунком заборгованості по кредитному договору №104/8179829-CK від 05.06.2020 р., заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 15.04.2025 року становить 66 595,10 грн. в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 29 082,60 грн. заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) - 37 512,50 грн. \~ \~ \~ \~Крім того, 16.10.2020 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] укладено Заяву-договір № 8612463_RESTRUCT про надання кредиту, за умовами якого Позичальнику було надано кредит у розмірі 43 640,41 гривень строком користування до 16.10.2025 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1. розділу 1 «Замовлення банківських послуг» Кредитного договору Позичальник просив надати кредит в рамках кредитного продукту «Врегулювання кредитної заборгованості» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб: п. п. 1.1.1. Загальна сума кредиту: 43 640,41 грн.; п. п. 1.1.2. Строк кредиту: 60 місяців; п. п. 1.1.4. Проценти за користування кредитом: 0,001 % річних; п. п. 1.1.5. Комісія за обслуговування кредиту: 2,90 % щомісячно. \~ \~ \~ \~Відповідно до Кредитного договору Банк на умовах цієї Заяви-договору зобов`язується надати Позичальнику кредит «Врегулювання кредитної заборгованості», а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі на умовах, встановлених цією Заявою-договором. \~ \~ \~ \~Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 13.05.2025 року, заборгованість за Заявою - договором № 8612463_RESTRUCT від 16.10.2020, становить 77 233,64 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 32 938,44 грн. заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) - 0,25 грн. заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) - 44 294,95 грн. \~ \~ \~ \~V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений, при цьому умови договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Щодо кредитного договору №104/8179829-СК від 05.06.2020 року слід зазначити таке. Так, згідно позовної заяви та додатків до неї, 05.06.2020 року [PERSON] звернувся до АТ «ТАСКОМБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Заяву-договір про приєднання до публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №104/8179829-СК, за умовами якої [PERSON] підтвердив, що акцептує Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ТАСКОМБАНК» в повному обсязі. Згідно Заяви-договору №104/8179829-СК вбачається, що [PERSON] було відкрито на його ім`я поточний рахунок у гривнях та оформлено платіжну картку № [NUMBER] «Велика пятірка», з кредитним лімітом у сумі 43 831,00 грн. 05.06.2020 року відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту за карткою «Велика п`ятірка», в якому зазначені такі умови кредитування: Розділ 3 «Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача»: сума/ ліміт кредиту від 0 до 100 000 грн. (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит). Строк кредитування - 12 місяців, з автоматичною пролонгацією. Мета отримання кредиту споживчі цілі. Розділ 4 «Інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача»: пільгова процентна ставка, відсотків річних 0,00001 %, базова процентна ставка, відсотків річних - 43,2 %. Таким чином, кредитним договором передбачено застосування двох процентних ставок: пільгової процентної ставки 0,00001 % річних, і ставки, що застосовується при користуванні кредитом поза межами пільгового періоду - 43,2 % річних. При цьому тривалість пільгового періоду в Заяві-договорі від 05.06.2020 року №104/8179829-СК та в паспорті споживчого кредиту не визначена. Також, АТ «ТАСКОМБАНК» на підтвердження своїх позовних вимог додав до позову Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 17.01.2019 року. При цьому вказані додані позивачем додатки не містять підтверджень, що саме цю Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК» розумів [PERSON] , ознайомився і погодився із нею, підписуючи заяву-договір №104/8179829-СК від 05.06.2020 року та паспорт споживчого кредиту. Відсутність підпису [PERSON] на умовах та правилах публічної пропозиції на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Натомість Заява-договір №104/8179829-СК від 05.06.2020 року про приєднання [PERSON] до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, не містить умов щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, у тому числі і процентами за ст.625 ЦК України, строку повернення кредиту (користування ним), тощо. Умови договорів приєднання розробляються банком, а тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам банківських послуг та доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяв саме цей Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб і що з ними був ознайомлений позичальник. Разом з тим відсутні підтвердження, що саме з доданими АТ «ТАСКОМБАНК» до позовної заяви Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ознайомився та погодився відповідач, підписуючи Заяву-договір про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «ТАСКОМБАНК», що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості. За відсутності підтвердження щодо конкретно запропонованих відповідачу Умов і Правил надання банківських послуг в АТ «ТАСКОМБАНК», відсутність у заявідоговорі домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вони достовірно не підтверджують вказаних обставин. Окрім цього, згідно Паспорту споживчого кредиту, доданого до позову, також відсутні конкретні умови кредитування оскільки кредитним договором передбачено застосування двох процентних ставок: пільгова процентна ставка - 0 % річних, і ставка що застосовується при користуванні кредитом поза межами пільгового періоду - 43,2 % річних. При цьому тривалість пільгового періоду в Заяві-договорі від 05.06.2020 року №104/8179829-СК та в Паспорті споживчого кредиту не визначена. Таким чином, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу, [PERSON] , Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надана банком публічна пропозиція АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч.1 ст.11 Закону України від 12 травня 1991 року №1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII)). Згідно з п.22 ч.1 ст.1 Закону №1023-XII, споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У п.19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні по справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року №543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч.4 ст.42 Конституції України, участь у договорі споживача, як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, слід зауважити, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує, як значного часу, так і відповідної фахової підготовки, для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Зважаючи на наведене і на підставі наданих позивачем доказів суд вважає, що при укладенні договору із [PERSON] , АТ «ТАСКОМБАНК» не дотримався вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону №1023-XII, про належне повідомлення споживача про умови кредитування та узгодив зі споживачем саме ті умови, про які зазначав при подачі позову. Саме вказаний висновок відповідатиме принципу справедливості, добросовісності та розумності та унеможливлює покладання на слабшу сторону споживача, невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Вищевказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17-ц. Крім того, у постанові Верховного Суду по справі №306/486/17 від 10 жовтня 2019 року, Верховний Суд в оцінці поведінки та способу ведення справ позивачем зазначив, що банк є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку із чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання певних правил та процедур, які є традиційними у цій сфері послуг, до обачності та розсудливості у веденні справ, тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ позивачем є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах з такою кредитною установою. З врахуванням наведеного усі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що надана позивачем на підтвердження правомірності нарахування відсотків за користування кредитом, Публічна пропозиція АТ «ТАСКОМБАНК» разом з додатками не підписані відповідачем, [PERSON] , а надана Заява-договір №104/8179829-СК про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не містить умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами. У постанові Верховного Суду по справі № \~393/126/20 від 23 травня 2022 року,\~Верховний Суд зробив висновок, що потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, кредитор має право вимагати виконання взятого позичальником на себе зобов`язання, що свідчить про порушення його прав, та вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Дана позиція узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи № 342/180/17, провадження № 14-131цс19, висловленими в постанові від 03 липня 2019 року. Враховуючи визнання позову відповідачем в частині стягнення з нього суми по тілу кредиту, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача наявну заборгованість за кредитним договором №104/8179829-СК від 05.06.2020 року , а саме тіло кредита в розмірі 29082 /двадцять дев`ять тисяч вісімдесят дві/ гривні 60 копійок, в задоволенні позовної вимоги в частині стягнення відсотків за цим кредитним договором слід відмовити. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача нарахованих прострочених комісій за кредитним договором №8612463_RESTRUCT від 16.10.2020 року, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 12 ч. 1 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, що діяла на час отримання кредиту відповідачем), у договорі про споживчий кредит зазначаються: 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної супровідної послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, що діяла на час отримання кредиту відповідачем) реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Згідно зі ст. 12 ч. 5 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, що діяла на час отримання кредиту відповідачем) умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Таким чином, аналіз наведених вище норм законодавства, і зокрема ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», дозволяє дійти висновку, що істотною умовою договору про споживчий кредит є процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів, а також орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача. А згідно зі ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом, до яких зокрема включаються і комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, в договорі про споживчий кредит має бути зазначений порядок обчислення процентної ставки за кредитом, із зазначенням переліку витрат за споживчим кредитом. Зазначення в порядку обчислення процентної ставки комісій кредитодавця, пов`язаних з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо, засвідчує, що послуги за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо будуть надані саме Банком, в якому обсязі і якою буде їх вартість. Зазначення в договорі про споживчий кредит порядку обчислення процентної ставки із зазначенням послуг Банка, за які будуть нараховуватися комісії, дозволяє споживачу дізнатися, чи відносяться ці послуги до платних чи безоплатних. Адже відповідно до ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» є певний перелік послуг Банку, які надаються споживачу безоплатно після укладення договору. Судом встановлено, що в кредитному договорі № 8612463_RESTRUCT від 16.10.2020 р., відсутні такі істотні умови договору про споживчий кредит як перелік, обсяг та вартість супровідних послуг, за надання яких нараховується комісія, сторонами не узгоджені, а, отже, складові розрахунку орієнтовної реальної річної процентної ставки є невизначеними. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, відсутність доказів досягнення згоди між позивачем та відповідачем щодо істотних умов договору про споживчий кредит, які визначені в ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», говорить про неукладеність такого договору між сторонами в частині комісії. Оскільки, само по собі зазначення в кредитному договорі від 16.10.2020 року, на який посилався Банк, відомостей про щомісячний розмір комісій за обслуговування кредиту, не створює для відповідача обов`язку сплати таких платежів, адже перелік та обсяг послуг, за які стягується комісія, сторонами узгоджений не був. Судом встановлено, що суми комісій не узгоджені в договорі про споживчий кредит, тому не можуть бути враховані в розрахунку денної та орієнтовної річної процентної ставки. Згідно зі ст. 12 ч. 5 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, що діяла на час отримання кредиту відповідачем) умови договору, укладеного між сторонами в цій справі, в частині зазначення розміру комісій без визначення та узгодження сторонами послуг Банку, за які стягуються ці комісії, та їх вартості, обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, та, як наслідок, є нікчемними. Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18), положення кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісій у силу статті 228 ЦК України є нікчемними. Верховний Суд зазначив, що на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавалися. Посилання суду першої інстанції в рішенні на постанову Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12 (провадження № 14-145цс18); від 04 липня 2018 року у справі № 686/19162/15-ц (провадження № 14- 236цс18) є недоречним, оскільки в цих постановах надається оцінка іншим нормативним актам та правовідносинам, ніж у цій справі. Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 30 листопада 2023 року в справі № 216/7637/21, від 09 лютого 2024 року в справі № 337/3703/22, постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року в справі № 204/224/21. Як стверджував у цій справі сам Банк, 16.10.2020 р. відповідач [PERSON] отримав від нього грошові кошти в сумі 43640,41 грн. Згідно з розрахунком заборгованості та випискам по особовим рахункам, наданими позивачем, відповідач сплатив позивачу 20 249,12 грн., які зараховані як сплата комісій. Таким чином, суд доходить до висновку, що суми комісії, сплачені відповідачем та нараховані йому Банком, мають бути вирахувані із загальної суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь Банку, після чого загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь Банку у цій справі становить 12 689,32 грн. (розрахунок: 32 938,44 грн. 20 249,12 грн. = 12 689,32 грн.). Таким чином суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної заяви та стягнення з [PERSON] на користь АТ «Таскомбанк» суму заборгованості за тілом кредиту по вказаному кредитному договору та прострочених відсотків у сумі 12689,57 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги АТ «Таскомбанк» задоволено частково, у відповідності до вимог ч.1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем витрати на сплату судового збору в розмірі 703,54 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial