Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі - ТОВ «ФК « Фінтраст Капітал») звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.02.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Слон Кредит" та [PERSON] укладено Договір № 1458356 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. ТОВ «Слон Кредит» зобов"язується надати кредит у гривні, а споживач зобов"язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов"язки, передбачені Договором. Відповідно до п. 1.3. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 5000 грн. Згідно із п. 1.4 Договору строк кредиту 357 днів: з 23.02.2024 року по 14.02.2025. Кредитні кошти було перераховано відповідачу на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. 24 грудня 2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 24122024, згідно з умовами якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» право грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги відповідача було повідомлено шляхом направлення повідомлення на електронну пошту. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 43875,00 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 5000 грн., суми заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором - 36375 грн., штрафні санкції 2500,00 грн., сплачений судовий збір 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Крім того, позивач просить, в порядку ч.11 ст.265 ЦПК України, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних заст.625 ЦК України починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту його виконання на задоволену суму боргу. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 серпня 2025 року справу № 306/1530/25 (провадження № 2/306/1029/25) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 164). 27 серпня 2025 року суддею Свалявського районного суду Закарпатської області Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с. 166). \~ \~ \~ В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові зазначив про розгляд справи у його відсутності (а.с. 26). Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 169,171, 172, 174), заяв про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надходило. Відповідно до ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 23.02.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Слон Кредит" та [PERSON] укладено Договір № 1458356 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. ТОВ «Слон Кредит» зобов"язується надати кредит у гривні, а споживач зобов"язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов"язки, передбачені Договором. Відповідно до п. 1.3. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 5000 грн. Згідно із п. 1.4 Договору строк кредиту 357 днів: з 23.02.2024 року по 14.02.2025 року Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені статтею 203 ЦК України. Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України " Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. 24 грудня 2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» було укладено договір факторингу № 24122024, згідно з умовами якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги відповідача було повідомлено шляхом направлення повідомлення на електронну пошту. Згідно з п.1.1 Договору Факторингу права Вимоги щодо конкретного боржника переходять до Фактора (Позивача) з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, після чого Фактор (Позивач) стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно його заборгованості. Відповідач [PERSON] має заборгованість за договором № 1458356 загальною сумою 43875,00 грн.,відповідно до витягу з реєстру боржників від 24.12.2024 року (а.с.142). Відповідно до ст. ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. На підставі вказаних норм, враховуючи, що відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, укладеним між сторонами, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. При зверненні з позовом у позовній заяві ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» уклало договір про надання правової допомоги. Відповідно до звіту про надання правової допомоги вартість послуг адвоката складає 10000 грн. 00 коп. Згідно заявки на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року вартість наданих послуг адвоката за надання правової допомоги складає 10000 грн. 00 коп (а.с.147,148). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. Щодо заявленої вимоги позивача про нарахування інфляції та 3% річних за ст.625 ЦК Українив порядку частин 10, 11ст.265 ЦК України на майбутнє то суд виходить з наступного. Згідно із ч. 10 ст. 265 ЦПК Українисуд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Відповідно до ч. 11 ст. 265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченомурозділом VII цього Кодексу. Із аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавець наділив суд правом у своєму рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі №910/14524/22 (провадження № 12-4гс24) зазначено, що питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частини десятоїстатті 238 ГПК України(частин десятої, одинадцятоїстатті 265 ЦПК України) суд вирішує на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності. З огляду на викладене, оскільки ухвалення рішення в цій частині є правом суду, а позивачем не обґрунтовано доцільності застосування цієї норми, суд не вбачає підстав для її задоволення.

Outcome: partial