Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «А-Банк») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ155101706172861634 від 25.01.2024, що виникла станом на 28.08.2025 в сумі 26\~555,37 грн. через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, а саме: 21\~044,40 грн. заборгованість за кредитом, 5\~262,64 грн. заборгованість за відсотками, 248,33 грн. пеня. В обґрунтування вимог зазначено про укладення між сторонами 25 січня 2024 року кредитного договору, за яким відповідачу було надано в кредит 26\~000,00 грн. строком на 36 місяців зі сплатою процентів 75% щорічно. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі, однак відповідач не сплатив своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, тому з метою захисту прав кредитора позивач просить задовольнити вимоги. Ухвалою суду від 04 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 10 листопада 2025 року розгляд справи ухвалено проводити в заочному порядку. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України. Згідно клопотання, поданого до суду одночасно з позовною заявою, представник позивача Шкапенко О.В. просить проводити розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] не повідомив причини неявки, відзиву на позов не подав. Поштове відправлення, направлене на зареєстровану адресу місця проживання відповідача із повідомленням про виклик до суду, повернуто до суду не врученим. Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Як встановлено судом та не оспорюється учасниками процесу, відповідно до укладеного між сторонами договору № АВН0СТ155101706172861634 шляхом підписання\~25\~січня 2024\~року заяви\~про надання\~послуги «Швидка\~готівка»,\~ [PERSON] отримав кредит на суму 26\~000,00 грн. Умовами договору погоджено вид кредиту «послуга «Швидка готівка», мету отримання кредиту «Придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг»; строк кредиту з 25.01.2024 до 24.01.2027, процента ставка (фіксована) 75% на рік, розмір щомісячного платежу 1\~850,45 грн. Позивач свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу кредит, що підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с. 11 зворот), доказів на спростування цього відповідачем суду не надано. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 612 ЦК України встановлено, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Крім того,\~у постановах\~Верховного Суду\~від 16\~вересня 2020\~року у\~справі №\~200/5647/18\~(провадження\~№ 61-9618св19),\~від 28\~жовтня 2020\~року у\~справі №\~760/7792/14-ц\~(провадження\~№ 61-16754св19),\~від 17\~грудня 2020\~року у\~справі №\~278/2177/15-ц\~(провадження\~№ 61-22158св19)\~вказано,\~що доказами,\~які підтверджують\~наявність заборгованості\~та її\~розмір є\~первинні документи,\~оформлені відповідно\~до статті\~9\~Закону України\~«Про бухгалтерський\~облік та\~фінансову звітність».\~Згідно з\~указаними положенням\~Закону підставою\~для бухгалтерського\~обліку господарських\~операцій є\~первинні документи.\~Для контролю\~та впорядкування\~оброблення даних\~на підставі\~первинних документів\~можуть складатися\~зведені облікові\~документи.\~Первинні та\~зведені облікові\~документи можуть\~бути складені\~у паперовій\~або в\~електронній формі.\~Разом із\~тим відповідно\~до пункту\~5.6\~Положення про\~організацію операційної\~діяльності в\~банках України,\~затвердженого постановою\~Правління Національного\~банку України\~від 18\~червня 2003\~року №\~254,\~виписки з\~особових рахунків\~клієнтів є\~підтвердженням виконаних\~за день\~операцій і\~призначаються для\~видачі або\~відсилання клієнту.\~Аналогічна за\~змістом норма\~закріплена у\~пункті 62\~Положення про\~організацію бухгалтерського\~обліку,\~бухгалтерського контролю\~під час\~здійснення операційної\~діяльності в\~банках України,\~затвердженого постановою\~Правління Національного\~банку України\~від 04\~липня 2018\~року №\~75.\~Аналіз зазначених\~норм дає\~підстави для\~висновку,\~що виписки\~за картковими\~рахунками (за\~кредитним договором)\~можуть бути\~належними доказами\~щодо заборгованості\~за кредитним\~договором. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за укладеним договором, відповідач [PERSON] станом на 24.03.2025 має заборгованість у сумі 26\~307,04 грн., яка складається з наступного: -21\~044,40 грн. залишок заборгованості за тілом кредиту; -5\~262,64 грн. залишок заборгованості за процентами. Розміри кредитної\~заборгованості та\~її складові\~відповідач не\~спростував,\~контррозрахунку боргу\~не надав,\~тому наданий банком розрахунок заборгованості за кредитним договором у сукупності з випискою з рахунку позичальника та іншими доказами є належним і допустимим доказом, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеної у постанові від 22 квітня 2024 року у справі № 559/1622/19 (провадження № 61-12049св23). Разом з тим, в частині вимоги про стягнення пені в сумі 248,33 грн. суд вважає необхідним відмовити, оскільки згідно пункту 18 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, враховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12,13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем при поданні позову до суду понесені судові витрати: сплачений судовий збір у сумі 2\~422,40 грн., який суд вважає необхідним покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: approved