Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

акціонерне товариство комерційний банк\~«ПриватБанк»\~(далі - АТ КБ "ПриватБанк", банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором. Свої вимоги банк мотивував тим, що 18.05.2023 [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав власноручно Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг № б/н від 18.05.2023 у редакції, що діяла на дату підписання та розміщена в АТ КБ «ПриватБанк» на сайті https://privatbank.ua/terms (далі - Договір № б/н від 18.05.2023, кредитний договір). На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито відновлювальну кредитну лінію до 200\~000 грн (п. 9.2 Договору), тип кредитної картки «Універсальна», строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка 42% річних, проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до статті 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60% (пункти 9.2-9.5 Договору). [PERSON] після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався платіжною карткою № [NUMBER] , отримував кредитні кошти з власної ініціативи включно до січня 2025 року. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахункам відповідача. Банк свої зобов`язання за договором виконав. Відповідач [PERSON] користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість станом на 13.08.2025 у розмірі 71999,19 грн, що є заборгованістю за тілом кредиту 71999,19 грн. Представник позивача Ляр Д. Ю. звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» вказану вище суму заборгованості та судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 02.09.2025 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. У судове засідання представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" Забара В. М. не з`явився, належно був повідомлений про дату, час та місце судового засідання; у заяві просив здійснити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач\~ [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений. Відзиву, заяв, клопотань до суду від відповідача не надходило. Згідно із частиною другою статті 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що відповідач належно був повідомлений про дату, час та місце судових засідань, про причини неявки суд не повідомив, правом на відзив не скористався, клопотань про відкладення чи розгляду справи за його відсутності до суду не надходило, суд, вважає за можливе, слухати справу за відсутності відповідача з огляду на наявність в матеріалах справи належних та допустимих доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Відтак, за згодою представника позивача відповідно до вимог статті 280 ЦПК України суд постановив про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності, а в сукупності їх достатності, суд встановив такі обставини. 18.05.2023 [PERSON] підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг № б/н від 18.05.2023 та Паспорт споживчого кредиту. На підставі Заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку «Універсальна» [NUMBER] (строк дії 08/27), на яку було встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 5000 грн, збільшений 25.03.2024 до 73 000 грн (а. с. 26, 27). За умовами пункту 9.2 Договору строк кредитування складає 12 місяців з пролонгацією, із застосуванням процентної ставки 42% річних, розмір мінімального обов`язкового платежу - 5% від заборгованості, але не менше 100 щомісячно. Згідно із пунктами 9.5 та 2.1.1.2.12 кредитного договору проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до частини другої статті 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60% (а. с. 25-44). АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановленому Договором. Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування кредитними коштами з карток «Універсальна» за номером № 5457082503353950 підтверджується Випискою по рахунку за договором № б/н за період 18.05.2023 до 14.08.2025 відповідача (а.с. 24-25). Згідно із виписки за Договором № б/н від 18.05.2023 за період 18.07.2023 до 14.08.2025 [PERSON] користувався кредитними коштами, частково погашав заборгованість за тілом кредиту на загальну суму 57569,96 грн (а. с. 24-25). Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № б/н від 18.05.2023 у [PERSON] станом на 13.08.2025 існує заборгованість за тілом кредиту у розмірі 71\~999,19 грн (а. с. 21-23). Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. За правилами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбачено статтею 629 ЦК України. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність у ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері кредитування, в яких АТ КБ «ПриватБанк» виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач [PERSON] - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту та сплати процентів за його користування. Судом встановлено, що в процесі користування кредитними коштами відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язанням, що відображається у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується Випискою по рахунку за Договором № б/н від 18.05.2023 за період 18.05.2023 до 13.08.2025. У зв`язку із зазначеним порушенням та з урахуванням внесених періодично [PERSON] коштів на погашення заборгованості, у відповідача станом на 13.08.2025 існує заборгованість у розмірі 71\~999,19 грн (заборгованість за тілом кредиту). Розрахунки заборгованостей за кредитними договорами, що надані позивачем, відповідач не спростував, не надав свого розрахунку чи інших доказів, які давали б суду підстави для встановлення іншого розміру заборгованості. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (див. постанову Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15). За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладеного між сторонами договору та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Отже, із [PERSON] на користь АТ КБ\~«ПриватБанк»\~підлягає стягненню заборгованість на суму 71999,19 грн в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі\~2422,40 грн.

Outcome: approved