Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

30.06.2025 до суду звернулася представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позові вказала, що 27.10.2024 між позивачем та [PERSON] укладено договір про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором виконав повністю та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 10 000 гривень на банківську картку позичальника. До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за договором про надання кредиту належним чином не виконав. Таким чином, представник позивача прохала суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором № 513085-КС-002 про надання кредиту від 27.10.2024 року, що становить 33 900,00 грн та складається з прострочених платежів по тілу кредиту 10 000,00 грн, прострочених платежів по процентах 16 900,00 грн., суми заборгованості по штрафам - 5 000,00 грн; суми прострочених платежів за комісією 2 000,00 грн. Також прохав стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 09.07.2025 по справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Представник позивача Мишевська Н. М. в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві прохала справу розглядати без її участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомила. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Суд, розглянувши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 27.10.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 513085-КС-002 про надання кредиту. Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000 гривень на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Строк кредиту 24 тижні. Стандартна процентна ставка 1% в день, фіксована. Комісія за надання кредиту 2000 гривень. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а. с. 17-26). Договір укладено шляхом надсилання позивачем пропозиції (оферти) укласти договір про надання кредиту та прийняття (акцепт) цієї пропозиції [PERSON] (а. с. 27-28, 39). Також позивачем надано паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а. с. 14-16). Судом також встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору на банківську картку № [NUMBER] було перераховано 27.10.2024 10 000 гривень (а. с. 53). Як вбачається з відповіді АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-251008/66363-БТ від 30.09.2025 картка № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] (а. с. 115). Згідно виписки по рахунку [PERSON] № [NUMBER] 27.10.2024 на рахунок відповідача зараховано 10 000 гривень (а. с. 116-117). Крім цього позивачем надано копію правил надання споживчих кредитів товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» від 28.06.2022 року (а. с. 54-66). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором [PERSON] має непогашену заборгованість за договором №453627-КС-005 у розмірі 33 900,00 грн та складається з прострочених платежів по тілу кредиту 10 000,00 грн, прострочених платежів по процентах 16 900,00 грн., суми заборгованості по штрафам - 5 000,00 грн; суми прострочених платежів за комісією 2 000,00 грн (а. с. 13). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором. Водночас відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За таких обставин, слід стягнути з відповідача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором у розмірі 28900 гривень, з яких заборгованість за кредитом 10 000 гривень, заборгованість за відсотками 16 900 гривень, заборгованість по комісії 2 000 гривень. Крім цього згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2065,09 гривень (2422,40 гривень * 85.25%).

Outcome: partial