Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Адвокат Головашич Ю.О., яка дія в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до Золочівської селищної ради Богодухівського району Харківської області, третя особа: Державний нотаріус Богодухівської державної нотаріальної контори Кукса Наталія Павлівна, в якому просить: встановити позивачу, [PERSON] , [INFO] , додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті рідного дядька: [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Місце смерті [PERSON] с. Лютівка Богодухівського району Харківської області. Позивач [PERSON] є рідною племінницею померлого [PERSON] . Померлий [PERSON] та мати позивача [PERSON] є рідним братом та сестрою, та мають одних і тих же батьків. [PERSON] не мав своїх дітей, дружина померла, і єдиними його родичами були позивачка (рідна племінниця) та мати позивачки (рідна сестра), які за спільні кошти здійснили поховання [PERSON] . До складу спадщини входить земельна ділянка площею 4,9823, кадастровий номер 6322683500:02:004:0077, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), яка розташована на території Лютівської сільської ради Богодухівського (колишнього Золочівського) району Харківської області. [INFO] померлий [PERSON] залишив заповіт на вищезазначену земельну ділянку позивачці по справі. Позивач на момент смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У лютому 2025 позивачка звернулася до Богодухівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але постановою від 14.02.2025 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, т.я. позивачка пропустила строк для прийняття спадщини після смерті рідного дядька (з 04.04.2022 по 04.10.2022), та фактично не прийняла спадщину. Про існування заповіту позивач дізналася у грудні 2024 року, на той момент позивачка знаходилась за межами території України через воєнні дії в Україні. 13.12.2024 позивач видала довіреність на свою матір [PERSON] , щодо представлення інтересів позивача та ведення її справ з оформлення спадкових прав. Довіреність була видана у Федеративній Республіці Німеччина в Дюссельдорф та посвідчена консулом Генерального консульства в Україні в Дюссельдорфі. Участь у справі сторін та інших учасників справи. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Головашич Ю.О. підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач - представник Золочівської селищної ради Богодухівського району Харківської області у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, судова повістка була отримана представником відповідача в електронному кабінеті, про що свідчить довідка про доставку електронного документу. Третя особа державний нотаріус Богодухівської державної нотаріальної контори Кукса Н.П. у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, судова повістка була отримана представником відповідача в електронному кабінеті, про що свідчить довідка про доставку електронного документу. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 12, 18). Як вбачається з ксерокопії паспорта громадянина України для виїзду за кордон [PERSON] виїхала відповідно до печатки 15.03.2022 (а.с. 13-14). Згідно з довідкою про місце проживання особи [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). 05.06.2019 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 17). Згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] і є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 19). 12.10.2021 [PERSON] залишив заповіт на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля) площею 4,9823 га, кадастровий номер 6322683500:02:004:0077 [PERSON] , [INFO] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за №4-18 старостою Лютівського старостинського округу №4 Золочівської селищної ради Богодухівського району Харківської області Л.М. Чумак (а.с. 22, зворотня сторона а.с. 80). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , місце смерті Харківська область, Богодухівський район, село Лютівка, актовий запис №304, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 20). Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 14.02.2025 Богодухівською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, номер у спадковому реєстрі 73654600 номер у нотаріуса: 65/2025, спадкодавець [PERSON] , [INFO] , помер: [INFO] (а.с. 25, 79). З витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 6322683500:02:004:0077, яка розташована за адресою: Харківська область, Золочівський район, Лютівська сільська рада, вид цільового призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4.9825 належить на праві власності [PERSON] , документ, що посвідчує право від 30.06.2004 [NUMBER] (а.с. 23-25). Довіреністю від 13.12.2024 [PERSON] , [INFO] уповноважила [PERSON] , [INFO] , представляти її інтереси у відповідних уповноважених органах нотаріату, а також підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми власності та господарювання щодо ведення справ з оформлення хх спадкових прав на майно, що залишилося після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , реєстрацією за нею права власності на успадковане нерухоме майно у відповідних органах, в тому числі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у відповідних територіальних органах з надання сервісних послуг МВС. Довіреність посвідчена Євдокимовим О.В. консулом Генерального консульства України в Дюссельдорфі та зареєстрована в реєстрі за №570/4922-24 (а.с. 26). Державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області Кукса Н.П. була заведена 14.02.2025 спадкова справа №65/2025, щодо спадщини померлого [INFO] [PERSON] на підставі заяви [PERSON] , яка діяла за довіреністю [PERSON] , посвідченою консулом Генерального консульства України в Дюссельдорфі Євдокимовим О.В. 13.12.2024 за реєстровим №570/4922-24 (а.с. 74, 75-76). 14.02.2025 державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області Кукса Н.П. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно з якою у видачі на ім`я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті вищезазначеної особи та фактично не прийняла спадщину. Вказана постанова нотаріуса обґрунтована тим, що на час відкриття спадщини [PERSON] разом зі спадкодавцем потенційна спадкоємиця постійно не проживала (не мала зареєстрованого місця проживання разом із померлим), що підтверджується даними довідки, наданої Золочівською селищною радою Богодухівського району Харківської області Олександрійського старостинського округу за №92 від 16.10.2024 (а.с. 29). Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 14.02.2025 за параметрами пошуку [PERSON] , 1966 р.н., значиться чинний заповіт, номер у спадковому реєстрі 68496833, посвідчений 12.10.2021 Золочівською селищною радою (зворотня сторона а.с. 79-80). Як вбачається з інформації старости Олександрівського старостинського округу Міхрабова А №92 від 16.10.2024 [PERSON] , [INFO] який помер [INFO] , згідно з записом в погосподарській книзі №2 на 2021-2025 роки, на день своєї смерті був зареєстрований і проживав разом з тещею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 81). У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] є її дочкою, а [PERSON] , який помер [INFO] її рідний брат. Про те, що брат залишив заповіт на земельну ділянку на її дочку вони не знали. Дізналася про заповіт від [PERSON] в грудні 2024. Дочка з 15.03.2022 перебувала у Німеччині і з того часу до України не поверталася. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] , який помер [INFO] був чоловіком її дочки, її дочка теж померла. Про існування заповіту вона не знала, дізналася лише коли перебирала документи в грудні 2024 року і натрапила на заповіт, потім повідомила про нього [PERSON] . До суду надійшла постанова державного нотаріуса Богодухівської державної нотаріальної контори Кукси Н.П. від 14.02.2025 з виправленням - останнє місце реєстрації замість невірно зазначеного: [PERSON] , вірно зазначено [PERSON] , із зазначенням "по тексту закреслено " [PERSON] ", дописано " [PERSON] " 14.02.2025 з підписом та печаткою державного нотаріуса Кукси Н.П. (а.с. 113). Застосовані норми права, мотиви та висновки суду. Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частинами першою, другою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання положень закону тощо, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої палати Верховного Суду України від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту може бути оцінена як поважна причина пропуску строку для прийняття спадщини винятково для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту, крім випадків, передбачених підпунктом 2.5 цього пункту (пункт 2.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказомМіністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5). Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є племінницею [PERSON] .. На час відкриття спадщини право на спадкування за законом після смерті [PERSON] мала його сестра [PERSON] , а також за певних умов його теща, яка проживала та була зареєстрована з ним за однією адресою на час відкриття спадщини. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] (сестра померлого) та [PERSON] (теща померлого) пояснили, що про існування заповіту вони не знали, дізналися лише коли [PERSON] перебирала документи в грудні 2024 року і знайшла заповіт. Надані суду матеріали спадкової справи № 65/2025 містять відомості про перевірку нотаріусом даних про наявність заповіту [PERSON] , разом з тим в них відсутні відомості про те що нотаріус здійснювала виклик спадкоємця за заповітом. Будь-яких інших доказів обізнаності позивача про наявність заповіту иатеріали справи не містять. З огляду на загальний принцип спадкового права про тайну заповіту та існування у спадкодавця інших спадкоємців за законом, які мали вищу чергу спадкування ніж позивач, враховуючи, що остання не була повідомлена нотаріусом про наявність заповіту та довела що про зміст заповіту їй стало відомо лише у грудні 2024 року від свідка [PERSON] , суд дійшов висновку про задоволення позову. Дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, та в зв`язку з відсутністю вимоги позивача про розподіл судових витрат, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved