Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

Львівське міське комунальне підприємство "Львівтеплоенерго" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] (зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ) заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування за період з 01.12.2021 по 28.02.2025 - 17566,07 грн, пеня за надані послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування - 412,18 грн, 3% річних за надані послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування - 134,25 грн, інфляційні втрати за наданні послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування - 599,32\~грн. А також стягнути з відповідачки на користь позивача 3028,00 грн судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб?єктом господарської діяльності з остачання споживачам теплової енергії та гарячої води. Згідно з ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред?являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Відповідно до довідки № 7 з місця проживання про склад сім?ї і реєстрації від 25.03.2025 у квартирі [ADDRESS] , зареєстрований (-ні) та проживає (-ють): [PERSON] , [INFO] . Відповідачу для здійснення оплати за надані послуги ЛІМКП «Львівтеплоенерго» був відкритий особовий рахунок №? [NUMBER] , а також щомісячно направлялися повідомлення на оплату послуг. 3 01.12.2021 р. між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та Споживачем (-чами) вважаються укладеними індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води. Відповідно до п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ від 21.08.2019 р. за N? 830 фактом приєднання Споживача до умов договору є вчинення Споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, окрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги. Згідно з п. 5. індивідуальних договорів про надання послуги з постачання теплової енергії та про надання послуги з постачання гарячої води Виконавець зобов?язується надавати Споживачу відповідної якості послуги, а Споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цими договорами. Таким чином, заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування за період 01.12.2021 по 28.02.2025 - 17 566,07 грн, пеня за надані послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування - 412,18 грн, 3 % річних за надані послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування - 134,25 грн, інфляційні втрати за надані послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування - 599,32 грн. Всього заборгованість становить - 18 711,82 грн. Неправомірні дії відповідача призвели до порушення майнових прав та законних інтересів позивача. Через несвоєчасність проведення розрахунків відповідачем за надані послуги ЛМКП «Львівтеплоенерго» не може забезпечити своєчасну сплату податків, внесків до пенсійного фонду, виплату заробітної плати працівникам, а також має заборгованість перед іншими підприємствами. У зв`язку із вищенапведеним позовну заяву просить задоволити. Ухвалою суду від 16.06.2025 справу прийнято до провадження, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 09.07.2025 від відповідача [PERSON] до суду поступив відзив на позовну заяву, згідно якого остання зазначила, що не погоджується з тим, що позивач для здійснення оплати за надані послуги ЛМКП Львівтеплоенерго щомісячно направлялися повідомлення на оплату послуг. Квитанції про оплату послуг ЛМКП Львівстеплоенерго впродовж останніх років не надсилали. Із нарахуванням заборгованості не погоджується. Крім того між нею та позивачем не були укладені індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Термін позовної давності становить три роки, тому внесення ЛМКП Львівтеплоенерго до позовної заяви термінів заборгованості, які перевищують три роки є неправомірними. 11.09.2025 від представника позивача Бокало Т. до суду поступили письмові пояснення, згідно яких остання зазначила, що на виконання положень Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» з 01.12.2021 року з усіма споживачами м.Львова вважаються укладеними нові договори про надання послуг згідно з типовими формами, які затверджені постановами Кабінету Міністрів України № 1022, 1023 від 08 вересня 2021 року. Відповідно до ч. 5 ст. 13 даного Закону у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Мешканці будинку за адресою: [ADDRESS] , не обрали модель договірних відносин, тому між споживачами за вказаною адресою та ЛМКП Львівтеплоенерго вважаються укладеними індивідуальні договори про надання послуг, що є публічними договорами приєднання. Сам факт відсутності письмового договору про надання житлово-комунальних погслуг не може бути правовою підставою для звільнення и споживача від оплати за спожиті послуги. Постановою Кабінету Міністрів України №1405 від 29.12.2023 скасовано заборону на иприпинення житлово-комунальниних послуг, нарахування штрафів та пені. Щодо строків давності на стягнення інфляційних втрат та 3% річних, то вимоги про гнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК України. Стягнення 3 % річних та інфляційних витрат можливе до менту фактичного виконання зобов?язання і обмежується останніми 3 роками, які передували дачі позову. Тобто загальна позовна давність для стягнення інфляційних втрат становить три роки. Позивач заявляє вимогу на стягнення інфляційних втрат та 3% річних з 01.01.2024. 11.09.2025 представник позивача Бокало Т. на адресу суду скерувала клопотання про виправлення описки, в якій зазначила, що нею допущено механічну описку у даті початку періоду виникнення заборгованості. Просить суд вважати правильним період за який виникла заборгованість з 01.01.2023 по 28.02.2025. Представник позивача Бокало Т.А. в судовому засіданні позов підтримала з підстав, що викладені у такому, та у письмових поясненнях. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у відзиві, просить у такому відмовити. Заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно акту №2801 від 20.09.2016 в приміщенні за адресою [ADDRESS] встановлено ВОТЕ на опалення. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюютьсяЗаконом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно із п.4 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). За змістом ст.ст.12,13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до ст. ст.67,68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення. За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. За змістом ч. 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії зобов`язаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. На виконання положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 затверджені Правила надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, в які внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, а постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182затверджені Правила надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, в які внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1023. Зміни, що були внесені до Правил №830 та Правил №1182, набули чинності з 01.10.2021. А тому з 01.12.2021 року з відповідачами є укладений індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який за своєю правовою природою є публічним договором приєднання, типова форма якого затвердженапостановами Кабінету Міністрів України №1022, №1023 від 08.09.2021. За умовами вказаного договору, ЛМКП «Львівтеплоенерго» (Виконавець) зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договорами. Зазначений договір є розміщений на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням: https://mkp.Ite.lviv.ua. Відповідно до п.6 Правил №830, за індивідуальним договором ЛМКП «Львівтеплоенерго» забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості, що забезпечує надання послуги встановленим нормативам до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку. Пунктом 8 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії також передбачено, що виконавець забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості згідно з вимогами пунктів 5 і 6 цього договору до внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку. Правова позиція сформована у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-29514с15: «Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За таких обставин із загальним висновком судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій про те, що відсутність укладення договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги, можна погодитися», а також у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц, від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16. Суд критично оцінює доводи сторони відповідача [PERSON] , що між позивачем та нею відсутні будь-які правовідносини з постачання і споживання теплової енергії за спірний період, оскільки відсутність підписаного договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі. Отже, відповідач [PERSON] користується послугами, що надаються за адресою: [ADDRESS] позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» у період з 01.01.2023 по 28.02.2025. Фактичне надання цих послуг і відкриття особового рахунку за адресою: [ADDRESS] , слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про теплопостачання» та Правил. Відповідно до статті 7 цього Закону, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 67 Житлового кодексу України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно із розрахунком заборгованості (відомості про нарахування та оплату послуги), наданим позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго», за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.01.2023 по 28.02.2025 за послуги постачання теплової енергії виникла заборгованість в сумі 17566,07 грн. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості як належний доказ по справі, оскільки будь-яких доказів на спростування такого відповідачем не надано. Твердження відповідачки про неправильність обчислення розміру заборгованості не знайшло належного підтвердження в ході судового розгляду з огляду на надані стороною позивача та досліджені в ході судового розгляду докази. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимогЦивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦПК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зіст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023 скасовано заборону на нарахування пені у зв`язку із наявною заборгованістю за надання житлово-комунальних послуг. На підставі наведено, вимоги про стягнення пені, 3% річних, інфляційних нарахувань також підлягають задоволенню. За змістом ст.ст. 525,526,629 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином з забороною односторонньої відмови від виконання умов договору. Відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначається, що позивач, звертаючись до суду з позовом до ним, пропустив строк позовної давності. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Згідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово- комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п.34 Індивідуального договору з постачання теплової енергії споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Зокрема, як вже зазначалось вище, позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість, що виникла за період з 01.01.2023 по 28.02.2025. З врахування дати звернення ЛМКП «Львівтеплоенерго» з позовними вимогами, а саме 03.06.2025 строк позовної давеності не було пропущено. А відтак, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язання щодо оплати наданих послуг з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування за період з 01.01.2023 по 28.02.2025 - 17566,07 грн, пеня за надані послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування - 412,18 грн, 3% річних за надані послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування - 134,25 грн, інфляційні втрати за наданні послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування - 599,32\~грн. Окрім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн. На підставі Закону України Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання» та

Outcome: approved