Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування Звернувшись до суду із вказаним позовом, представник позивача посилався на те, що 06 лютого 2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1044-3649, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 2600 грн., строком на 300 календарних днів та сплатою процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою в розмірі 3% за кожен день користування кредитом. Кредитодавцем зобов`язання за кредитним договором виконано в повному обсязі, в той час як позичальник свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 18460 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту становить 2600 грн. та за відсотками - 15860 грн. 26 грудня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ТОВ «Новий колектор» укладено договір факторингу № УКФ-261224-2, за умовами якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до боржників, в новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та передав первісному кредитору під відступлення права вимоги грошові кошти за плату і порядку та строки встановлені цим договором. На виконання умов договору факторингу укладено реєстр № 1, згідно якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 1044-3649 від 06 лютого 2022 року. Позивачем 02 січня 2025 року на фінансовий номер відповідача було направлено смс-повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором та необхідність сплати заборгованості до ТОВ «Новий колектор». Посилаючись на те, що відповідач жодних дій щодо повернення кредитних коштів не вживає, позивач через свого представника просив суд стягнути зі [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 1044-3649 від 06 лютого 2022 року в розмірі 18460 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Процесуальні дії у справі Спрощене провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2025 року після надходження позовної заяви на підставі ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 вересня 2025 року. Позиції сторін Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про його дату, час і місце повідомлялась належно кожного разу. Згідно позовної заяви, представник позивача просила суд розгляд справи провести за відсутності представника позивача. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце слухання справи до суду не з`явився. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, позовні вимоги визнав частково в частині стягнення тілі кредиту в розмірі 2600 грн. та відсотків в розмірі 936 грн. за період з 06 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року. Вказаний відзив мотивував тим, що відповідач був військовослужбовцем ЗСУ в період з 19 жовтня 2020 року по 07 червня 2024 року та звільнений наказом командира військової частини від 06 червня 2024 року у запас за станом здоров`я - за наявності інвалідності. В зв`язку з зазначеним вважає, що проценти за користування кредитом в період з 24 лютого 2022 року не підлягають нарахуванню на підставі п. 14 ст. 15 Закону України «Про правовий і соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей». Крім того, зазначив, що оскільки відповідач є учасником бойових дій, такий на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «про судовий збір» звільняється від спати судового збору. Також просив суд слухання справи провести за відсутності відповідача та його представника. Суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, з огляду й на те, що обставин, визначених ч. 2 ст. 223 цього ж Кодексу, які зумовлюють відкладення розгляду справи установлено не було. За такого, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, позаяк, жоден із учасників справи у судовому засіданні присутнім не був. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, а також оцінка аргументів, наведених учасникам справи У свою чергу, суд, дослідивши надані позивачем докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а також достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, виходив із такого. Зокрема, суд установив, що 06 лютого 2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної ліні № 1044-3649. Відповідно до п. 3.1. договору, цей договір укладено сторонами у вигляді електронного договору в розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Сторони узгодили розмір кредитного ліміту, який є загальним розміром кредиту та становить 2600 грн. (п. 4.1 договору). Умовами п. 4.2 договору сторони узгодили спосіб перерахування позичальнику коштів в рахунок кредиту, а саме шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Пунктом 4.4 договору передбачено базовий період, який складає 21 календарний день. Відповідно до п. 4.6 кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до ати фактичного повернення всієї суми кредиту за стандартною процентною ставкою в розмірі 3,00% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою яка становить 2,00%. Строк кредитування на який надається кредит позичальнику становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику та датою повернення (виплати) кредиту є 03 грудня 2022 року (п. 4.8 договору). Згідно п. 4.9, 4.10 договору також зазначено розмір реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту. У відповідності до п. 5.5 кредитного договору передбачено, що у разі несплати позичальником у повному обсязі відсотків за користування кредитом не пізніше останнього дня першого базового періоду за пільговою процентною ставкою, нарахування процентів за користування кредитом за перший базовий період здійснюється за стандартною процентною ставкою до моменту повного погашення позичальником заборгованості за спліти процентів. Відповідно до п. 10.3 договору позичальник підтвердив, що о укладення цього договору уважно ознайомився з текстом цього договору та правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством, зокрема частиною другою ст. 12 Закону України «про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ст. 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на сайті кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Згідно вказаного договору, номером особистого електронного платіжного засобу [PERSON] зазначено [NUMBER] . Договір про відкриття кредитної лінії № 1044-3649 від 06 лютого 2024 року підписано [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А562. Крім того, основні умови надання коштів у позику з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовно реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості позики для споживача, порядок повернення позики, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти викладено у паспорті споживчого кредиту Судом також досліджено правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затверджених наказом директора ТОВ «Укр Кредит Фінанс» № 23-П від 02 лютого 2022 року. Відповідно до довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 06 лютого 2022 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» здійснено платіж № 1061201827 на банківську картку [NUMBER] в розмірі 2600 грн. Проте, як слідує із матеріалів справи, відповідач умов укладеного договору про надання фінансового кредиту належним чином не виконав, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, [PERSON] станом на 26 грудня 2024 року має заборгованість в розмірі 18460 грн., яка складається з: 2600 грн. - основного боргу; 15860 грн. - залишку відсотків. 26 грудня 2024 року між ТОВ «Новий колектор» (Новий кредитор) та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (Первісний кредитор) укладено договір факторингу № УКФ-261224-2 за умовами якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та передав первісному кредитору під відступлення права вимоги, грошові кошти за плату у порядку та строки встановлені цим договором. Загальний розмір заборгованості боржників, права вимоги до яких відступається, згідно цього договору, складається з загального розміру заборгованості боржників, право вимоги за якими передано первісним кредитором новому кредитору, згідно реєстру боржників, які складаються за формою, що наведена у додатку № 1 до цього договору. Згідно реєстру боржників № 1 від 26 грудня 2024 року ТОВ «Новий колектор» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 1044-3649 від 06 лютого 2022 року на суму 18460 грн., яка складається з 2600 грн. - суми основного зобов`язання; 15860 грн. - відсотків. Тим самим суд встановив, що ТОВ «Новий колектор» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором, який є предметом цього судового розгляду. Тож, вирішуючи справу по суті, суд ураховував наступне. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Частиною 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Отже, між первісними кредитором ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] існували зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Визначення факторингу як кредитної операції міститься у статті 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність», відповідно до якої факторинг це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд перевірив правильність нарахування складових заборгованості. Так, згідно розрахунку заборгованості за договором № 1044-3649 від 06 лютого 2022 року первісним кредитором в період з 06 лютого 2022 року по 23 лютого 2023 року включно та в період з 25 квітня 2022 року по 25 липня 2022 року нараховано проценти за користування кредитом у розмірі 2,00% за кожен день користування кредитом та в період з 26 липня 2022 року по 02 грудня 2022 року в розмірі 3,00% за кожен день користування кредитом Таким чином, судом встановлено, що розрахунок заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії, здійснений первісним кредитором, не суперечить умовам укладеного договору та здійснено в межах строку кредитування за цим договором. В свою чергу, відповідно до п. 15 ч. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, в Україні введений воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року станом на 30 діб, який в подальшому був неодноразово продовжений, зокрема й до теперішнього часу. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до копії військового квита [PERSON] та витягу наказу першого командира військової частини [NUMBER] від 06 червня 2024 року, [PERSON] перебував на військовій службі у Збройних Силах України в період з 31 травня 2016 року по 02 листопада 2017 року та з 19 жовтня 2020 року по 06 червня 2024 року включно. Таким чином, встановлено, що [PERSON] проходив військову службу, будучи військовослужбовцем в період дії особливого періоду, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року, в зв`язку з чим на відповідача поширюють гарантії, передбачені Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема й щодо не нарахування в період з 24 лютого 2024 року процентів за користування кредитом. За такого, у ракурсі установлених фактичних обставин щодо неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про відкриття кредитної лінії, ураховуючи наведені вище правові норми, які регулюють відносини, що виникли між сторонами, суд вважає правомірними вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості, яка складається з заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за процентами за період з 06 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року включно, в зв`язку з чим цей позов підлягає частковому задоволенню. Щодо питання розподілу судових витрат Представник відповідача посилаючись на норми п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» зазначав, що відповідач, будучи учасником бойових дій, звільнений від плати судового збору. Однак, відповідно до п. 13. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Таким чином, оскільки вказана справа не відноситься до категорії справ, пов`язаних порушенням прав відповідача, судовий збір в цій справі за правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача належить стягнути 463 грн. 89 коп. судового збору, що становить 19.15 відсотків. З цих підстав,

Outcome: partial