Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

у вересні 2025 року АТ «Таскомбанк» (надалі позивач, Кредитодавець, банк) звернулося до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з цим позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19 серпня 2020 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] (надалі Позичальник, відповідач) укладений Кредитний договір № 1474884044 (надалі кредитний договір, договір), за умовами якого Позичальнику надано кредит у розмірі 49\~916,45 гривень, строком користування 48 місяців, зі сплатою річних процентів 0,01% та щомісячних процентів 2,49%. Умовами договору передбаченого, що кредит надається безготівковим шляхом, протягом трьох робочих днів від дня укладання договору на рахунок Позичальника [NUMBER] в АТ «Таскомбанк» та погашається безготівковим шляхом на цей же рахунок. Кредитні кошти відповідачеві надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, отже Кредитодавець свої обов`язки за Кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач, у свою чергу умови Кредитного договору не виконує, як наслідок, станом на 01 липня 2024 року заборгованість за Кредитним договором № 1474884044 становить 50\~874,26 грн, у т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 39\~525,29 грн; заборгованість за річними процентами (в т. ч. прострочена) 1,79 грн; заборгованість за щомісячними процентами (в т. ч. прострочена) 11\~347,18 грн. Таким чином позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у вказаному розмірі, а також судові витрати. Постановленою суддею Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області ухвалою від 11 вересня 2025 року справу передано за підсудністю до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області. 14 жовтня 2025 року справа надійшла на адресу Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 жовтня 2025 року головуючим у справі визначений суддя Парфьонов Д. О. Постановленою суддею ухвалою від 22 жовтня 2025 року справу прийнято до свого провадження, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Окрім іншого, встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позов. 22 жовтня 2025 року, з огляду на зареєстроване місце проживання відповідача на тимчасово окупованій території України, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128, ч. 10 ст. 187 ЦПК України на вебпорталі «Судова влада України» опубліковане відповідне оголошення про розгляд цієї цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, а тому відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи. Станом на 14 листопада 2025 року відзиву на позов, будь-яких заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом установлено, що 19 серпня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 1474884044, за умовами якого відповідачеві надано кредит у розмірі 49\~916,45 гривень, строком користування 48 місяців, зі сплатою річних процентів 0,01% та щомісячних процентів 2,49%. Умовами договору передбаченого, що кредит надається безготівковим шляхом, протягом трьох робочих днів від дня укладання договору на рахунок Позичальника [NUMBER] в АТ «Таскомбанк» та погашається безготівковим шляхом на цей же рахунок /а.с.10/. Також 19 серпня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] погоджено Паспорт кредиту № 4884044 /а.с.10 зворот-11/ ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» виконало свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачеві кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених Кредитним договором. 20 березня 2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» укладено Договір факторингу № 200921, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передає (відступає) АТ «Таскомбанк» за плату належні йому Права Вимоги, а АТ «Таскомбанк» приймає належні Первісному кредиторові Права Вимоги до Боржників, указаними у Реєстрах боржників /а.с.53-57 зворот, 58-60/. Відповідно до Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 200921, АТ «Таскомбанк» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 1474884044 у розмірі 41 946,92 грн, з якої: 37 743,62 грн заборгованість за тілом; 0,31 грн залишок заборгованості за відсотками; 635,65 грн залишок заборгованості за щомісячними відсотками; 2 863,25 грн прострочена заборгованість за тілом; 0,34 грн прострочена заборгованість за відсотками; 703,75 грн прострочена заборгованість за щомісячними відсотками /а.с.14/. До позовної заяви позивачем надано виписку по рахунку [PERSON] , яка містить відомості та свідчить про використання відповідачем кредитних коштів, здійснення платежів по погашенню боргу, що свідчить про існування договірних зобов`язань перед позивачем, нарахування відсотків /а.с.15-52 зворот/. З розрахунку заборгованості [PERSON] по Кредитному договору № 1474884044 від 19 серпня 2020 року вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем, станом на 03 червня 2025 року становить 50\~874,26 грн, у т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 39\~525,29 грн; заборгованість за річними процентами (в т. ч. прострочена) 1,79 грн; заборгованість за щомісячними процентами (в т. ч. прострочена) 11\~347,18 грн /а.с.61-63/. Вказаний розрахунок містить відомості про сплату відповідачем сум кредиту та відсотків у сумах по 1 082,26 грн та 3,74 грн 24 вересня 2021 року та 21 листопада 2022 року. Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини. За п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів (п. 1 ст. 11, ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За таких обставин, суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, а також ураховуючи те, що відповідач не належно виконує свої зобов`язання за укладеним Договором й відповідно не надала суду доказів на спростування вказаного, позивач набув право вимоги в силу ст. 512 ЦК України від належного стягувача, приходить висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved