Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, з постачання гарячої води, абонентської плати у розмірі 19 416,27 грн, інфляційні втрати в розмірі 889,33 грн, 3% річних у розмірі 344,80 грн. Позовну заяву обґрунтував тим, що ТОВ «Євро-реконструкція» здійснює надання послуг з постачання теплової енергії/централізованого опалення та постачання гарячої води до будинку [ADDRESS] , зокрема, до квартири [ADDRESS] . У зазначеній квартирі зареєстрована та проживає відповідачка, яка, відповідно до договору купівлі продажу квартири є також і власником цієї квартири та споживачкою послуг постачання теплової енергії/централізованого опалення та постачання гарячої води. 06.03.2019 між позивачем та відповідачем укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідач своєчасно з грудня 2018 року не вносив плату за отримані послуги з постачання теплової енергії, з вересня 2022 року з постачання гарячої води та з травня 2023 не вносив плату за абонентське обслуговування, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 31,12.2024 у розмірі 19 416,27 грн, інфляційні втрати в розмірі 889,33 грн, 3% річних у розмірі 344,80 грн. За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» [PERSON] , [INFO] , станом на 25.06.2025 значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 28.07.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи. Відповідач правом на подання відзиву не скористалась. Оскільки відповідач відзив не подав, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Надання послуг з постачання гарячої води до будинку [ADDRESS] , здійснюється на підставі ліцензії № 198 від 01.06.2012. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 23.07.2014 в газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503)) позивач розмістив повідомлення з пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділу теплопостачальної організації із зазначення відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано на офіційному віснику Київської міської Ради - газеті «Хрещатик» 06.08.2014 (№ 111 (4511)). Судом встановлено, що між ТОВ «Євро-реконструкція та [PERSON] укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 450269/137 від 06.03.2019 (а.с.14-15 зв). Відповідач є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Договору купівлі-продажу квартири від 05.12.2018 (а.с.18-19). Відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Із наданих позивачем розрахунків суд установив, що відповідач не вносила плату за надані позивачем послуги: - з постачання теплової енергії, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 06.12.2018 по 31.12.2024 у розмірі 12 227,45 грн; - з постачання гарячої води, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.09.2022 по 31.12.2024 у розмірі 4 652,28 грн; - за абонентське обслуговування, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.11.2021 по 31.12.2024 у розмірі 1 860,36 грн. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у строки встановлені умовами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Отже, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача щодо оплати відповідачем послуг з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по 31.03.2025, внаслідок чого станом на 01.04.2025 утворилась заборгованість у розмірі 18 253,71 грн, щодо оплати відповідачем послуг з постачання гарячої води за період з 01.12.2021 по 31.03.2025, внаслідок чого станом на 01.04.2025 утворилась заборгованість у розмірі 6 505,05 грн, щодо оплати відповідачем за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 31.03.2025, внаслідок чого станом на 01.04.2025 утворилась заборгованість у розмірі 1 065,96 грн, розмір заборгованості відповідачем не спростований, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Із наданих позивачем розрахунків суд також установив, що: - 3% річних, які нараховані на заборгованість з постачання теплової енергії за період з 06.12.2018 по 31.12.2024 у розмірі 276,58 грн; - 3% річних, які нараховані на заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 31.12.2024 у розмірі 0,85 грн; - інфляційні втрати за період з 06.12.2018 по 31.12.2024 щодо заборгованості з постачання теплової енергії у розмірі 685,69 грн; - інфляційні втрати за період з 01.11.2021 по 31.12.2024 щодо заборгованості за абонентське обслуговування с у розмірі 10,99 грн (а.с.6-13). Згідно зі ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором абозаконом. У зв`язку з простроченням відповідачем оплати за спожиті послуги, він зобов`язаний платити на користь позивача 3% річних та інфляційні втрати в розмірі, визначеному в наданому позивачем розрахунку. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved