Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

ГУ ПФУ у Харківській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просили стягнути суму переплати пенсії у розмірі 55 194 (п`ятдесят п`ять тисяч сто дев`яносто чотири) гривні 97 копійок та витрати за сплату судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що [PERSON] , перебуває на обліку та отримував пенсію по інвалідності II групи з 01.06.2023, на підставі заяви від 19.07.2023 №2520, наданих документів та виписки з акту огляду міжрайонною Слобідської медико-соціальної експертної комісії м. Харкова від 01.06.2023 серії 12ААВ №699750. 03.03.2025 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» надійшла довідка від 27.12.2024 №105 (вх. №2985/15) в якій зазначено, що розширеною комісією №1 Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» скасовано рішення міжрайонної Слобідської медико-соціальною експертною комісією про встановлення інвалідності [PERSON] з 01.06.2023. Пунктом 1 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-ІV передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості. Відповідно до п. 5 ч. І ст. 49 Закону №1058, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється в інших випадках, передбачених законом. Позивач вказує, що згідно з ч. 3 ст. 49 Закону №1058-ІУ, у разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до цього Закону без урахування таких даних. Рішенням відділу перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 05.03.2025 №203950008942 встановлено, що [PERSON] не має права на призначення пенсії по інвалідності, в зв`язку з чим припинено виплату пенсії та скасоване рішення від 26.07.2023 № 203950008942 про призначення пенсії по інвалідності відповідно до підпунктів 1, 5 пункту 1 статті 49 Закону №1058-ІУ на підставі довідки Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» від 27.12.2024 №105 про невизнання [PERSON] особою з інвалідністю з 01.06.2023. Листом від 18.03.2025 №2000-0307-8/42626 [PERSON] було повідомлено про те, що виплату пенсії призупинено з 01.06.2023 у зв`язку зі скасуванням інвалідності (довідка про невизнання інвалідом від 27.12.2024 №105 Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» про невизнання інвалідом [PERSON] , з дати встановлення - 01.06.2023). У зв`язку зі скасуванням інвалідності було зайво виплачено пенсію за період з 01.06.2023 по 28.02.2025 у розмірі 55194,97 гривень. [PERSON] запропоновано внести зазначені кошти на рахунок Пенсійного фонду України як зайво виплачена пенсія. У зв`язку зі скасуванням довідки відповідачу було зайво виплачено пенсію у розмірі55194,97 гривень, за період часу з 01.06.2023 по 28.02.2025 та запропоновано внести зазначені кошти на рахунок Пенсійного фонду України як зайво виплачена пенсія. Позивач вказує, що [PERSON] права на отримання пенсії по інвалідності не має. На момент звернення до суду кошти на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не надходили. На підставі вищевикладеного, присить позовні вимоги ГУ ПФУ у Харківській області задовольнити у повному обсязі та стягнути з [PERSON] суму переплати пенсії у розмірі 55 194 (п`ятдесят п`ять тисяч сто дев`яносто чотири) гривні 97 копійок. Ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Беручи до уваги, те що при відкритті провадження у справі визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), враховуючи те, що від сторін у справі не надійшло клопотання про інший порядок розгляду, зокрема з викликом сторін в судове засідання, тому розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами та з дотриманням, визначеного ст. 275 ЦПК України строку, а саме суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідач повідомлений про наявність справи у суді, своєчасно та належним чином, про що свідчить поштовий конверт, який направлявся на адресу відповідача зареєстрованого місця проживання рекомендованим листом з повідомленням (а.с. 39-40). У відповідності до ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений судом про розгляд вказаної справи. Проте, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Комунальний заклад охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертиз» надала до суду, пояснення, в яких вказала, що 01.06.2024 [PERSON] був вперше оглянутий міжрайонною Слобідською МСЕК і встановлена друга група інвалідності, загальне захворювання, на 1 рік. 03.10.2024 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.09.2024, справа № 761/36001/24, у межах кримінального провадження за № 22023220000001560 від 30.11.2023, проведено обшук в міжрайонній Слобідській МСЕК. Під час обшуку були вилучені медичні документи та медико-експертна справа [PERSON] з подальшим арештом вилучених медичних документів. Під час слідчих дій виявлені документи з ознаками фальсифікації, а саме «Направлення на медико-соціальну експертну комісію» (форма №088/о), дані щодо стаціонарного лікування. Згідно з відповіддю від Харківської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2 Філія «Центр охорони здоров`я» АТ «Українська залізниця», [PERSON] огляд лікарсько-консультативної комісії (ЛКК) не проходив, на амбулаторному та стаціонарному лікуванні не перебував, діагностичні обстеження не проводились. Направлення фальсифіковане. Порушено порядок представлення на МСЕК, безпідставно оглянуто та в зв`язку з чим [PERSON] безпідставно встановлена група інвалідності. За виявленими обставинами, на підставі запиту Слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області, була призначена медико-соціальна експертиза для визначення обґрунтованості встановлення інвалідності [PERSON] на підставі документів, які надавались СВ УСБУ в Харківській області на час проведення експертизи. Для колегіального розгляду звернень правоохоронних органів щодо клініко-експертних питань оцінки рішень про встановлення інвалідності за конкретними випадками, наказом по Комунальному заклад охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» №94 від 17.12.2024 у закладі була створена Розширена експертна комісія (РЕК), до якої залучались експерти-фахівці: лікар невропатолог; лікар-хірург; лікар-терапевт; лікар-кардіолог. У ході роботи РЕК проведений аналіз медико-експертної справи [PERSON] і виявлені документи з ознаками фальсифікації, а вказаний діагноз не верифікований, що стало підставою до скасування інвалідності. Враховуючи вищезазначені обставини, рішення міжрайонної Слобідської МСЕК від 01.06.2023 було визнане таким, що прийняте необґрунтовано і скасоване. «Довідка про невизнання інвалідом» (форма первинної облікової документації №167/о) від 27.12.2024 № 105 заповнена в 2-х примірниках: один надісланий до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, а інший долучений до матеріалів слідства. Просили прийняти пояснення Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» та врахувати його під час розгляду справи по суті. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріали справи свідчать, що що відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону №1058-ІV пенсія по інвалідності призначається у разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Частиною 2 ст. 30 Закону №1058-ІV визначено, що пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи. Згідно ч. 1 ст. 31 Закону №1058-ІV група інвалідності, її причина, час настання та строк встановлюються за результатами медико-соціальної експертизи або оцінювання повсякденного функціонування особи - для повнолітніх осіб. Частиною 2 ст. 31 Закону №1058-ІV передбачено, що застрахована особа має право у встановленому законом порядку оскаржити рішення органів медико-соціальної експертизи та результати оцінювання повсякденного функціонування особи. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону №1058-ІV особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією. Статтею 34 Закону № 1058-ІV визначено, що пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться тільки за їх заявою. Згідно ч. 1 ст. 35 Закону №1058-ІV у разі зміни групи інвалідності пенсія в новому розмірі виплачується з дня зміни групи інвалідності. Якщо особі встановлено інвалідність нижчої групи, пенсія виплачується за попередньою групою до кінця місяця, в якому змінено групу інвалідності. У разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд, здоровою пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність. Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону №1058- ІV у разі якщо особа не з`явилася для проведення оцінювання (повторного оцінювання) повсякденного функціонування особи у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому мало бути проведено оцінювання (повторне оцінювання) повсякденного функціонування такої особи. [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку та отримував пенсію як особа з інвалідністю призначену відповідно до Закону №1058-ІV з 01.06.2023 на підставі заяви від 19.07.2023 №2520, виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №699750 від 01.06.2023, виданої міжрайонною Слобідською медико-соціальною експертною комісією м. Харкова (а.с. 8). Згідно довідки Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації №105, в якій зазначено, що розширеною комісією №1 Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» скасовано рішення міжрайонної Слобідської медико-соціальною експертною комісією про встановлення інвалідності та скасовано інвалідність [PERSON] з 01.06.2023 (а.с. 7). Пунктом 1 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-ІV передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 49 Закону №1058, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється в інших випадках, передбачених законом. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 3 ст. 49 Закону №1058-ІV, у разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до цього Закону без урахування таких даних. Рішенням відділу перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 05.03.2025 №203950008942 встановлено, що [PERSON] не має права на призначення пенсії по інвалідності, в зв`язку з чим припинено виплату пенсії та скасоване рішення від 26.07.2023 № 203950008942 про призначення пенсії по інвалідності відповідно до підпунктів 1, 5 пункту 1 статті 49 Закону №1058-ІУ на підставі довідки Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» від 27.12.2024 №105 про невизнання [PERSON] особою з інвалідністю з 01.06.2023. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону №1058- ІV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи у судовому порядку. Відповідно до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується у судовому порядку. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до списання визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 15.05.2003 №374/7695 (зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного фонду №25-3 від 25.11.2014). Зі змісту п. 3 вказаного Порядку вбачається, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпаний і розширеному тлумаченню не підлягає. Відповідно до п. 4 вказаного Порядку, у разі припинення виплати пенсії відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону №1058 - решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються у судовому порядку. Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.ст. 1212, 1215 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набута пенсія у випадку, якщо її виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Отже, законодавець передбачає стягнення суми надміру стягнутої пенсії тільки за умови зловживань з боку пенсіонера та недобросовісності з боку набувача (подання страхувальникам недостовірних даних та відсутність рахункової помилки з боку юрособи не є предметом розгляду цієї справи). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 77, ст. 79, ч. 1 ст. 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З наданих матеріалів вбачається, що 01.06.2023 [PERSON] вперше проведено огляд та з 01.06.2023 встановлена ІІ група інвалідності; інвалідність встановлена до 01.06.2024; дата чергового переогляду - 01.06.2024 (а.с. 8). Позивач просить стягнути кошти за період часу з 01.06.2023 по 28.02.2025. Щодо підстав скасування визнання [PERSON] інвалідом позивачем надано тільки довідку № 105 про невизнання інвалідом [PERSON] (без дати), де зазначено, що він 27.12.2024 оглядався заочно РЕК КЗОЗ ОЦ МСК та визнаний неінвалідом з 01.06.2023 (а.с. 7). З наданих позивачем доказів неможливо установити у чому полягають зловживання та недобросовісність [PERSON] при визнанні його інвалідом. Жодного посилання на такі обставини позивачем не вказано. За таких обставин, суд вважає, що підстав для стягнення коштів не вбачається, тому у задоволенні позову слід відмовити. Щодо вирішення питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог, апозивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень, то він підлягає залишенню по фактично понесеному.

Outcome: dismissed