Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

1. Стислий виклад позовних вимог. 10.07.2025 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.12.2019\~року ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~та [PERSON] уклали кредитний договір №302365125 на суму\~11\~000,00\~грн (далі Договір) у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора XQY7772R. У кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх його істотних умов, в тому числі щодо розміру кредиту, грошової одиниці, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Згідно умов кредитного Договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував 27.12.2019 року відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 11 000,00 грн на банківську карту № 4149-49XX-XXXX-3636 [PERSON] , яку він вказав у заявці при укладенні кредитного договору. 28.11.2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 (далі Договір факторингу 1). У подальшому до договору факторингу 1 укладалися додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу 1 підписали реєстр прав вимоги № 73 від 07.04.2020 року, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01 (далі Договір факторингу 2). ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання Договору факторингу 2 підписали реєстр прав вимоги № 11 від 31.08.2023 року до договору факторингу 2, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 04.06.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю (далі Договір факторингу 3) відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників № б/н від 04.06.2025 року за договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 36 432,00 грн. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконав і станом на 10.07.2025 року на рахунки первісного кредитора і позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. Загальна сума заборгованості відповідача за кредитним Договором становить 36 432,00 грн, яка складається з: 11 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 20 570,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 4 862,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за Договором в сумі 31\~570,00 грн, а також судові витрати по справі, понесені при сплаті судового збору в сумі 2\~422,40 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7\~000,00 гривень. Позовна заява подана через систему «Електронний суд». 2. Рух справи в суді. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2025 року, справа передана на розгляд головуючому судді Шептицькій Н.В. (ас 87). 11.07.2025 року з ЄДДР отримано інформацію про місце реєстрації відповідача (ас 88), оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності даної категорії справ, згідно частини 1 статті 27 ЦПК України. Ухвалою головуючої судді від 11.07.2025 року позовна заява ТОВ була залишена без руху і наданий строк для усунення недоліку (ас 89-91), яка була виконана позивачем 22.07.2025 року (ас 95-100). Ухвалою головуючої судді від 22.07.2025 року позовна заява прийнята до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання на 21.08.2025 року (ас 101-102), яке ухвалою суду від 21.08.2025 року відкладено на 07.10.2025 року та, за клопотанням позивача, витребувані додаткові письмові докази (ас 111-113), що надійшли в суд 15.09.2025 року (ас 122-124). В судовому було оголошено перерву до 15.10.2025 року (ас 130). Ухвалою суду від 15.10.2025 року розгляд справи відкладено на 11.11.2025 року (ас 133-134). Учасники справи, які були вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Представник позивача в позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (ас 8зв). Відповідач був вчасно і належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, зокрема через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (ас 119, 139). Відзиву на позовну заяву не подав. Суд ухвалив: проводити заочний розгляд справи у відсутності учасників справи, згідно ч.ч.8, 11 ст.128, ч.10 ст.130, ч.ч.1, 2 ст.223, ч.1 ст.279 ЦПК України, на підставі статті 280 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частин 4, 5 статті 268 ЦПК України,\~у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою прийняття рішення у цій справі є 11.11.2025 року - дата складення повного судового рішення. 3. Встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази на їх підтвердження. Дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, суд встановив наступне. В судовому\~засіданні встановлено,\~що 27.12.2019\~року ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~та [PERSON] уклали кредитний договір №302365125 на суму\~11\~000,00\~грн у формі електронного документа. Договір укладений в електронній формі 27.12.2019\~року та підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатор XQY7772R. Згідно Договору, його основні умови наступні: - сума кредиту: 11 000,00 грн (п.1.1.); - строк дії: 30 днів (п.п.1.2., 1.3.); - проценти за користування кредитом 1,70 процентів від суми кредиту за кожен день користування, що становить 620,50 % річних (п.п.1.4., 1.5.); - позичальник має право користуватися кредитом понад строк, встановлений п.1.3., зі сплатою процентів, встановлених п.1.4. (розділ 4); - у разі порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або за користування ним, товариство має право нараховувати позичальнику пеню у розмірі 1,3% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення повернення заборгованості, починаючи з першого дня порушення до дня повного погашення заборгованості за кредитом (п.3.3.). Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував 27.12.2019 року відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер АТ КБ «Приватбанк», грошові кошти у розмірі - 11 000,00 грн на банківську карту № [NUMBER] [PERSON] , яку він вказав у заявці при укладенні кредитного договору. Таким чином, позивачем доведено, що відповідач дійсно отримав кредит в сумі 11\~000,00 грн і зазначену обставину відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що 28.11.2018 року первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання Договору факторингу 1 підписали реєстр прав вимоги № 73 від 07.04.2020 року, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 05.08.2020 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу № 05/0820-01. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання Договору факторингу 2 підписали реєстр прав вимоги № 11 від 31.08.2023 року до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 04.06.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним Договором. Відповідно до реєстру боржників № б/н від 04.06.2025 року за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 36 432,00 грн. За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за Договором\~становить 36 432 грн, яка складається з: 11\~000,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 20 570 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 4\~862 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня). Встановлені обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами: Договором №302365125 від 27.12.2019 року з додатком (ас 12-13), Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (ас 14-17), заявкою на отримання грошових коштів в кредит від 27.12.2019 року (ас 18), алгоритмом дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору від 2019 року (ас 19-24), довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 07.09.2023 року (ас 25), алгоритмом дій ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» стосовно укладення кредитних договорів (ас 26-27), платіжним дорученням № a26a5ff0-885c-426b-884d-8f391ff76137 від 27.12.2019 року (ас 28), довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 23.05.2025 року (ас 30), переліком позичальників з даними про транзакції щодо яких запитується інформація (ас 36), договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року з додатками (ас 37-39зв), додатковою угодою № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (ас 39зв), додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року з додатками (ас 40-42), додатковою угодою № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (ас 42зв), додатковою угодою № 31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (ас 42зв), додатковою угодою № 32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (ас 43), реєстром прав вимоги № 73 від 07.04.2020 року (ас 44-45), актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2020 року зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги № 73 від 07.04.2020 року за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (ас 46), протоколом узгодження факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно реєстру прав вимоги № 73 від 07.04.2020 року (ас 46 зв), договором факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року з додатками (ас 47-51), додатковою угодою №2 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року (ас 51зв), додатковою угодою №3 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року (ас 52), реєстром прав вимоги №11 від 31.08.2023 року (ас 53-54), протоколом узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги згідно реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 року (ас 55), платіжною інструкцією в національній валюті № 4586 від 31.08.2023 року (ас 55зв), договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року з додатками (ас 56-60), реєстром боржників до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року (ас 61-62), актом прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу № № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року (ас 63), платіжною інструкцією в національній валюті № 483 від 25.06.2025 року (ас 64), платіжною інструкцією в національній валюті № 467 від 10.06.2025 року (ас 64зв), платіжною інструкцією в національній валюті № 468 від 10.06.2025 року (ас 65), платіжною інструкцією в національній валюті № 469 від 11.06.2025 року (ас 65зв), платіжною інструкцією в національній валюті № 470 від 11.06.2025 року (ас 66), платіжною інструкцією в національній валюті № 478 від 19.06.2025 року (ас 66зв), платіжною інструкцією в національній валюті № 479 від 19.06.2025 року (ас 67), розрахунком заборгованості від 27.12.2019 року (ас 68-69), розрахунком заборгованості від 27.12.2019 року (ас 70), випискою з особового рахунку за кредитним договором № 302365125 від 27.12.2019 року (ас 71), інформацією з АТ КБ «ПриватБанк» від 15.09.2025 року (ас 122), випискою за договором № б/н за період 27.12.2019-01.01.2020 від 04.09.2025 року (ас 123). 4.Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( [PERSON] ) взятих на себе зобов`язань перед позикодавцем ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (правонаступником якого у кредитних взаємовідносинах за Договором є позивач) за Договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. 5. Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ч. 1 ст. 212 ЦК України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно\~ст. 512 ЦК України,\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Відповідно до 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 27.12.2019 року між ТОВ «Мавівео швидка фінансова допомога» (правонаступником якого у кредитних взаємовідносинах за Договором є позивач) та [PERSON] укладено Договір, який підписаний його сторонами. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 11 000,00 грн, який він зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ним на визначених у кредитному Договорі умовах. Позивачем доведено, що [PERSON] було видано кредитні кошти у розмірі 11000,00 гривень. Однак, відповідач належним чином взяті на себе обов`язки за Договором не виконав, чим допустив заборгованість в розмірі\~36 432,00 грн, яка складається з: 11 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 20 570,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 4 862,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня). Надаючи оцінку сумі заборгованості, що наведена позивачем, ураховуючи відсутність заперечень відповідача, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ щодо нарахування суми заборгованості за тілом кредиту, процентами і пенею є обґрунтованими, підставними і відповідають умовам Договору. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені, в судове засідання відповідач не з`явився, відзив на позовну заяву не подав. Доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними Договором відповідач також суду не подав. Враховуючи те, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідач не надав, а тому, позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за основною сумою боргу і заборгованості за відсотками необхідно задовольнити, ураховуючи те, що позивач не просить стягнути з відповідача заборгованість за пенею. \~ \~ \~ \~7. Розподіл між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2422,40 грн). Оскільки позовна заява з доданими до неї матеріалами подані через підсистему «Електронний суд», то при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн, який слід стягнути з відповідача на користь ТОВ, ураховуючи задоволення позовних вимог повністю. Щодо заявлених позивачем, в особі представника, витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає таке. Згідно з частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Із копій:\~договору про\~надання правничої\~допомоги №\~05/06/25-01\~від 05.06.2025\~року з додатком (ас 72-73), додаткової угоди № 25770552634 до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року (ас 74), актом прийому-передачі наданих послуг № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року (ас 75), свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4956 (ас 76), судом встановлено, що адвокатом Тараненко А.І. надавалася правнича допомога ТОВ у цій справі. Загальна вартість послуг складає 7\~000,00 гривень. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд доходить висновку про задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 7\~000,00 грн, які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, суд звертає увагу, що вимога про стягнення витрат на правничу допомогу не є позовними вимогами в розумінні вимог ст. 4 ЦПК України.

Outcome: approved