Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Позивач Дочірнє підприємство «Газпостач» Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільміськгаз» (далі - ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз») звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у сумі 9358,40 грн. В обгрунтування вимог позивач вказав, що ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз» здійснює постачання природнього газу відповідачу, яка є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] . Підприємство свої зобов`язання виконує належним чином та надає послуги постачання природного газу відповідачу в необхідних об`ємах. Однак, відповідач зобов`язання в частині оплати отриманих послуг з газопостачання належним чином не виконує. У зв`язку з несплатою відповідачем наданих послуг з постачання природного газу за період з вересня 2018 року по квітень 2022 року виникла заборгованість у розмірі 9358,40 грн. Посилаючись на наведене, позивач просить задовольнити позов. Ухвалою судді Збаразького районного суду Тернопільської області від 04 серпня 2025 року вказану цивільну справу передано за підсудністю до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує та не заперечує щодо заочного вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку, зокрема шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації останньої та розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Судова влада України. Попередньо не повідомила суд про причини своєї неявки, заяви про відкладення та відзив на позов не подавала. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 21 березня 2015 року індексний номер: 35260821 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 21 березня 2015 року. ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз» здійснює забезпечення житлового будинку по [ADDRESS] природним газом. Як вбачається з довідки про фінансовий стан споживача від 10 липня 2025 року, виданої ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз», позивач здійснює постачання природного газу у квартиру [ADDRESS] , яка належить відповідачу [PERSON] на ім`я якої відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] . Згідно довідки про стан розрахунків з ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз» за період 01 вересня 2022 року 30 квітня 2022 року слідує, що розмір заборгованості [PERSON] (особовий рахунок № [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] становить 9358,40 грн. За вказаний період відповідач частково здійснювала оплату наданих послуг. На даний час, заборгованість відповідачем не сплачена. Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2025/012528011 від 29 серпня 2025 року та відповіді від 03 вересня 2025 року, наданої УДМС в Тернопільській області слідує, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 05 вересня 2019 року. При цьому встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, що підтверджується РНОКПП. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Згідно з вимогами п. 2 ч. 2 ст. 13 вказаного Закону, споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Відповідно до вимог п. 3 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №2496 від 30 вересня 2015 року, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем. Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово- комунальної послуги. При цьому, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 7 цього Закону, споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. В силу вимог п. 5 ч. 2 ст. 7 зазначеного Закону, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951 цс 15. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Встановлено, що позивач на протязі періоду з вересень 2018 року по квітень 2022 року фактично надав відповідачу послуги з постачання природного газу. Дані обставини стверджуються довідкою про стан розрахунків. Відповідач належним чином не виконувала свого обов`язку по оплаті наданих послуг, внаслідок чого виникла заборгованість. Встановлено, шо заборгованість відповідача за постачання природного газу становить 9358,40 грн. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз» заборгованості за спожитий природний газ у сумі 9358,40 грн за період з вересня 2018 року по квітень 2022 року. В судове засідання відповідач не з`явилася, відзив не подала, будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не представила. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача у користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме 3028 грн судового збору.

Outcome: approved