Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

22 листопада 2024 року представник заявника [PERSON] адвокат Прядко Олександр Олександрович, через систему «Електронний суд», звернулась до Шевченківського (Дзержинського) районного суду м. Харкова із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що 12 липня 1994 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду видано свідоцтво на право власності на житло № [NUMBER] , зареєстроване в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 13.07.1994 p. за р. №I-1-11724. Заявник зазначає, що згідно записів у Свідоцтві квартира за адресою [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності наступним особам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а згідно договору міни квартирами від 17 грудня 1994 року, посвідченого Десятою Харківською нотаріальною конторою р. № 1-16225 - дані особи поміняли вищевказану квартиру на кв. [ADDRESS] . При цьому згідно Довідки КП «ХАРКІВСЬКЕ МІСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» ХАРКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ №1117507 вищевказана квартира належить на праві спільної сумісної власності особам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Заявник також вказує, що на даний час вищевказана квартира в Реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстрована, оскільки прізвище власників квартири у договорі міни та їх особистих документах відрізняється. Помилку у прізвищі спочатку допустили у Харківському міському центрі приватизації державного житлового фонду, коли перекладали прізвища родини із російської мови на українську, а потім повторили у Десятій Харківській державній нотаріальній конторі. При цьому на момент укладення договору міни батьки позивачки мали тільки паспорт громадян СРСР, а позивачка та її брати мали тільки свідоцтва про народження, де прізвище було записано на російській мові « [PERSON] ». Заявник зазначає, що з метою виправлення описки у прізвищі « [PERSON] » і заміни його на « [PERSON] » позивачка звернулась до Сьомої державної нотаріальної контори, але отримала відповідь, що виправити описку у договорі не можливо, тому що матеріали нотаріальної справи передано до Харківського обласного нотаріального архіву. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в порядку окремого провадження. В судове засідання заявник не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку. Разом з тим, 27 січня 2025 року на адресу суду, надійшла заява заявника про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та, просить суд, їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку. Разом з тим, 24 березня 2025 року на адресу суду надійшла заява заявника про розгляд справи у його відсутність. При цьому представником заінтересованої особи у відповідності до статті 181 ЦПК України до суду не надано пояснень по справі з викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти доводів заяви. Відповідно частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд доходить таких висновків. Судом встановлено, що « [PERSON] » народилася [INFO] в місті Харків, батько « [PERSON] », мати « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Разом з тим Витягом з ДРАЦС громадян №00032503259 від 09.09.2021 підтверджено реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.10-11). В свою чергу, згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.10). 12 липня 1994 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду видано Свідоцтво на право власності на житло № [NUMBER] , зареєстроване в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 13.07.1994 p. за р. №I-1-11724. Згідно записів у Свідоцтві квартира за адресою [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності наступним особам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В свою чергу, згідно договору міни квартирами від 17 грудня 1994 року, посвідченого Десятою Харківською нотаріальною конторою р. № 1-16225 - дані особи поміняли вищевказану квартиру на кв. [ADDRESS] . При цьому згідно Довідки КП «ХАРКІВСЬКЕ МІСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» ХАРКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ №1117507 вищевказана квартира належить на праві спільної сумісної власності особам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Вс вою чергу, згідно паспорта громадянина України [PERSON] народилася [INFO] в м. Харків, має зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] . Відповідно до положень статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з положеннями статті 13 ПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. Згідно пункту 6 частини 1 статті 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно листа ВСУ 01 січня 2012 року «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Також, відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявник не несе відповідальності за заповнення свідоцтв про право власності на житло, оскільки ці записи вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним. Допущена в документі описка не може бути підставою для перешкод у користуванні та розпорядженні майном власником цього майна. У ході розгляду справи судом встановлено, що з матеріалів справи вбачається, про що вказала і сама заявник, що на даний час вищевказана квартира в Реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстрована, оскільки прізвище власників квартири у договорі міни та їх особистих документах відрізняється. Помилку у прізвищі спочатку допустили у Харківському міському центрі приватизації державного житлового фонду, коли перекладали прізвища родини із російської мови на українську, а потім повторили у Десятій Харківській державній нотаріальній конторі. При цьому на момент укладення договору міни батьки позивачки мали тільки паспорт громадян СРСР, а позивачка та її брати мали тільки свідоцтва про народження, де прізвище було записано на російській мові « [PERSON] ». З метою виправлення описки у прізвищі « [PERSON] » і заміни його на « [PERSON] » заявник звернулась до Сьомої державної нотаріальної контори, але отримала відповідь, що виправити описку у договорі не можливо, тому що матеріали нотаріальної справи передано до Харківського обласного нотаріального архіву (а.с.5). Разом з тим суд вказує, що відповідно до ч 1-4 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав. Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Але на відміну від заявника ці особи самі не звертаються до суду із заявою, а вступають у вже розпочатий процес з власної ініціативи або притягуються до участі у справі судом. Нормами процесуального законодавства не передбачено права суду за власною ініціативою залучати до участі у справі заінтересованих осіб. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07 квітня 2020 року №6338/4/19. Разом з тим, як вбачається з вищевказаного договору міни від 17.12.1994 року, посвідченого Десятою Харківською нотаріальною конторою р. №1-16225, за яким кв. [ADDRESS] придбана у власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Так дійсно, судом встановлено, що громадянка [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). В свою чергу, громадянин [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) (а.с.14). Таким чином рішення у цій справі безпосередньо впливатиме на права та законні інтереси громадян [PERSON] та [PERSON] , але вони не залучені заявником як заінтересовані. В свою чергу, як було зазначено вище, представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку. Разом з тим, 24 березня 2025 року на адресу суду надійшла заява заявника про розгляд справи у його відсутність. При цьому представником заявника у відповідності до статті 181 ЦПК України до суду не надано пояснень по справі з викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти залучення заінтересованих осіб до участі в даній цивільній справі. За таких обставин, суд не в змозі вжити усіх заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин даної цивільної справи. З огляду на вищевикладене, оскільки до участі у справі в якості заінтересованих осіб не залучені зазначені громадянини [PERSON] та [PERSON] , які разом із заявницею на праві спільної сумісної власності володіють вказаним житлом, а рішення по справі може вплинути на їх права та обов`язки, а суд не вправі залучити заінтересованих осіб у справах окремого провадження за власною ініціативою, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні даної заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. Також суд роз`яснює заявнику, що вона не позбавлена права звернутися до суду з аналогічною заявою повторно, визначивши належний склад учасників справи. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed