Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

17 червня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області за підсудністю з Автозаводського районного суду міста Кременчука надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», представник позивача Дідиченко Дарина Григорівна,\~ до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач вказував, що через невиконання [PERSON] умов укладеного з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» кредитного договору № 1368-7913 від 22.03.2024, в неї утворилася заборгованість на загальну суму 89 700,00\~ грн, які позивач\~\~ прохав стягнути з відповідача та понесені ним судові витрати. Ухвалою суду від 19.06.2025 відкрито повадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду на 25.08.2025. 04.07.2025 представником відповідача - адвокатом Зачепіло З. Я. подано до суду відзив на позов, в якому вона прохала суд відмовити в задоволенні позовних вимог. 24.07.2025 до суду надійшли додаткові письмові пояснення від позивача, в яких представник позивача наполягав на задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», розгляд справи проводити за його відсутності. Також подав клопотання про витребування доказів з банківської установи в порядку ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність». 21.08.2025 представник відповідача надав суду додаткові пояснення, де прохав суд у задоволенні вимог позивача відмовити та провадження в справі закрити. 25.08.2025 сторони в судове засідання не з`явилися. З метою ґрунтовного, повного та об`єктивного вирішення справи, суд\~ своєю ухвалою від 25.08.2025\~ витребував\~\~ у\~\~\~ Акціонерного\~\~\~ товариства комерційний банк\~\~\~\~\~\~\~\~ «ПРИВАТБАНК»\~\~\~\~\~\~ підтвердження\~\~\~\~\~\~\~ належності\~\~ банківської картки № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , номер паспорту [NUMBER] , виданий 09.12.2016 органом № 5325, на яку було перераховано 22.03.2024 кредитні кошти в сумі 18 000,00 грн; виписку з банківського рахунку [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , номер паспорту [NUMBER] , виданий 09.12.2016 органом № 5325, щодо надходження коштів 22.03.2024 у сумі 18 000,00 грн (ІD транзакції: 2440559470) на банківську картку №\~ [NUMBER] ,\~ розгляд справи відклав на 02.10.2025. Ухвала суду виконана 18.09.2025. 13.11.2025 сторони в судове засідання не з`явилися, більше клопотань від них до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого. В матеріалах справи зазначено, що 22.03.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ УКР КРЕДИТ ФІНАНС і [PERSON] за допомогою Веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1368-7913. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Як вбачається із його змісту, разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого Кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений; відповідно до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ "Про електронну комерцію", Паспортом та Таблицею споживчого кредиту додаються до цієї Позовної заяви). Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На виконання зазначених вимог, Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор С3827, для підписання Кредитного договору №1368-7913 від 22.03.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до наведеного, обґрунтованим\~ є те, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між Позивачем та Відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані Відповідачу. Аналогічний висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 07.10.2020\~ у справі 127/33824/19. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на таких умовах: - сума кредиту 18 000,00 грн; - строк кредитування 300 днів; - базовий період* 14 днів; - комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту; - знижена % ставка 1,20 % в день; - стандартна % ставка 1,50 % в день. Базовий період проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у Позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування Кредитом. Кількість днів у Базовому періоді вказана у Договорі і визначена Сторонами на підставі пропозиції Кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань Позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання Кредиту через веб-сайт Кредитодавця. Умовами Кредитного договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем передбачено, що тип процентної ставки за користуванням Кредитом фіксована та процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом. Позивач здійснює лише нарахування по процентам за користування кредитом в строк договору, що погоджений між сторонами та не здійснюється будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору. Проценти за користування кредитом, правове регулювання яких передбачене відповідно\~ до ст. ст. 1048, 1056 ЦК України, що нараховуються протягом строку договору не є неустойкою (пенею) у разі невиконання (порушення, прострочення) зобов`язань боржником за договором. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Статтею 5 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що до фінансових платіжних послуг належать такі послуги, зокрема, послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та виданої йому ліцензії, Позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Позивач\~\~\~ (через\~\~\~ партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 р. на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед Позивачем, Відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №1368-7913 від 22.03.2024, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором, що є додатком до Позовної заяви. Сплачуючи кредит, Відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. Це відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду викладеній у Постанові від 23.12.2020 у справі №127/23910/14-ц, а саме: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу». В подальшому, Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст. ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором. Станом на 25.04.2025 загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить 100 644,00 гривень, а саме: - прострочена заборгованість за кредитом 18 000,00 гривень, - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 80 244,00 гривень, - прострочена заборгованість\~ з комісії за видачу кредиту 2 400,00 гривень. Порядок нарахування зазначеної суми заборгованості відображений в розрахунку сум заборгованості за Кредитним договором, що є в матеріалах справи. Разом з тим Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 10 944,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 89 700,00 гривень. Враховуючи вищезазначене, Кредитодавець просить суд у цьому позові стягнути з Позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину 89 700,00 гривень, а саме: - прострочена заборгованість за кредитом 18 000,00 гривень; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 71 700,00 гривень. Відповідач у відзиві на позов\~\~ заперечує проти укладення договору позики з ним та вказує, що у справі відсутні докази перерахування кредитних коштів на його рахунок, також\~\~ наголошує на завищених відсотках, однак не надає суду свого контррозрахунку заборгованості за кредитним договором. Суд встановив, що згідно з довідкою\~ АТ КБ «ПриватБанк`від 18.09.2025, на емітовану картку, яка належить\~ [PERSON] , в період\~ 22.03.2024 22.03.2024 зараховано суму 18 000,00 грн від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (а.с.123-124), що є підтвердженням отримання відповідачем кредитних коштів. 07.05.2024 відповідач вніс платіж в сумі 300,00 грн в рахунок погашення кредитної заборгованості, тобто вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано (а.с.38-40). Позивач у своїх додаткових поясненнях вказує, що після закінчення строку кредитування, а саме після 15.01.2025 нарахування процентів за користування кредитом було зупинено, що також відображено в розрахунку заборгованості. Тобто Позивачем нараховувались проценти у відповідності до умов Договору, та у строк визначений Договором. Крім того, відповідно до вищезазначеного розрахунку вбачається, що Позивач не нараховував Відповідачу жодних процентів за несвоєчасне повернення отриманого кредиту в силу положень статті 625 ЦК України, пеню, штраф або інших платежів за неналежне виконання умов Кредитного договору. Отже, Позивач законно нарахував проценти за користування кредитом (згідно\~ з п. 4.6. та п. 10.2. кредитного договору) протягом строку договору, що визначені в п. 4.9. кредитного договору. Щодо обґрунтованості нарахування та стягнення комісії за надання кредиту. Включення до тексту Кредитного договору умов про сплату Відповідачем комісії за надання кредиту, а рівно й подальше нарахування Позивачем зазначеної комісії та витребування її від Відповідача (в т.ч. в судовому порядку), є законним та обґрунтованим оскільки вони базуються на чинних нормах спеціального законодавства України, які регламентують питання щодо саме надання споживчих кредитів, яким і є по своїй правовій суті і Кредитний договір, з огляду на наступне. Статті 1048 та 1054 ЦК України, містять лише загальні норми щодо кредитування. В той же час, в частині третій статті 1054 ЦК України визначено, що особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Таким законом в даному випадку є Закон України «Про споживче кредитування» (надалі за текстом «Закон про споживче кредитування»), яким Позивач керувався, укладаючи та виконуючи в подальшому Кредитний договір. Відповідно, за загальним правилом в такому випадку у разі конкуренції норм загального законодавства (ЦК України) та спеціального законодавства (Закон про споживче кредитування) у правовідносинах між учасниками цивільних правовідносин мають застосовуватись саме норми спеціального законодавства (Закону про споживче кредитування в цьому випадку). Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону про споживче кредитування для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: - доходи кредитодавця у вигляді процентів; - комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; - інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). З вищенаведеного вбачається, що Закон про споживче кредитування безумовно та однозначно передбачає право Позивача (як Кредитодавця) на встановлення комісії за надання кредиту за Кредитним договором. Національний банк України, який є державним регулятором ринку фінансових послуг в Україні, своєю Постановою від 11.02.2021р. № 16 затвердив «Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит». Відповідно до п.6.3. Правил відкриття кредитної лінії, комісія за видачу Кредиту Позичальнику є іншою складовою плати за користування Позичальником наданою йому сумою грошових коштів, належних Кредитодавцю. Комісія за видачу Кредиту нараховується, а Позичальник повинен сплатити комісію за видачу Кредиту, яка нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту (якщо умови Договору передбачають сплату комісії за видачу Кредиту). Також, комісія за надання кредиту була відображена і в тексті Кредитного договору, який був підписаний Відповідачем, що свідчить про обізнаність останнього щодо включення комісії «за надання кредиту» до загальних витрат за Кредитним договором. Крім того, за\~ п. 9 Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит), затверджених Постановою Правління НБУ № 113 від 03.11.2021, яке визначає додаткові умови, не визначені ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про фінансові послуги» та іншими законами України, які містять норми щодо договірних відносин у частині надання фінансових послуг, вимоги договорів про надання фінансових послуг, що укладаються між споживачами та небанківськими фінансовими установами, Договір про надання фінансових послуг повинен містити, в т.ч. назви грошових зобов`язань роз`ясненням їх економічної сутності), включаючи комісії за надання користування кредитом. Позивач в цьому питанні також звертає особливу увагу суду, що Верховний Суд в Постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду у своїй Постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц зазначає, що «умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16 жовтня 2011 року, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів» (будь-які збори, відсотки, комісії , платежі), є нікчемною на підставі частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», норма якої діяла з 16 жовтня 2011 року до внесення змін\~\~ на\~\~\~\~\~\~ підставі\~\~\~\~\~\~ Закону\~\~\~\~ України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15 листопада 2016 року». Відтак, починаючи з 10 червня 2017 року, коли набрав чинності Закон про споживче кредитування, а рівно й зміни до статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», після чого зазначена стаття 11 прийняла той вигляд, який має і до цього моменту («1. Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування"»). Відповідно, через зазначені факти та обставини нормативне врегулювання спірних правовідносин між Позивачем та Відповідачем має відбуватись саме так, як це і було наведено Позивачем вище в цьому пункті насамперед, на основі вказаних норм Закону про споживче кредитування. Таким чином, спеціальним законодавством України прямо визначені можливості Позивача (як небанківської фінансової установи) як включати до тексту кредитних договорів із споживачами (яким є і Відповідач) умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від Відповідача (в т.ч. і в судовому порядку). Відтак, враховуючи все вищезазначене в сукупності, є всі належні правові підстави вважати, що включення до тексту Кредитного договору умови про необхідність сплати Відповідачем комісії за надання кредиту, а також подальше витребування нарахованої комісії від Позивача є цілком обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству України, що регулює відносини, що склалися між Позивачем та Відповідачем. Вищезазначені доводи узгоджуються з правовим висновком викладеним у Постанові\~\~\~\~ Великої\~\~\~ Палати\~\~\~\~\~ Верховного\~\~\~\~\~\~ суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19. Щодо правового тлумачення норми закону, а саме, ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» згідно актуальної судової практики, зокрема постанов Верховного суду. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», визначено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про: встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. В свою чергу, відповідно до Постанови Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі 732/670/19, судом було зазначено про відсутність підстав, передбачених пунктом 5 частиною третьою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо недійсності кредитного договору чи окремих його пунктів, оскільки максимальний розмір пені, нарахований кредитодавцем, не перевищує 50 відсотків від суми кредиту. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 12.01.2021 року в справі 524/5556/19. «Так, судом було зазначено про безпідставність доводів позивачки про порушення положень статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», так як максимальний розмір пені, нарахований кредитодавцем, не перевищує 50 відсотків від суми кредиту, що спростовує доводи касаційної скарги у відповідній частині. При належному виконанні договірних зобов`язань штрафна санкція у вигляді пені не застосовується, при цьому грошова сума нарахованої пені залежить і від періоду невиконання боржником взятих на себе зобов`язань». Тобто, норма закону, зокрема п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» має місце щодо застосування до вимог про нарахування пені, а не до всіх умов Договору. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» вбачається, що Товариством не здійснюється будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору, а відтак і відсутні порушення норм закону, що визначені в п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів».\~ Відповідно до\~ наданого розрахунку заборгованості, Товариство здійснює лише нарахування по процентам (згідно п. 4.6., 10.2. Договору) за користування кредитом в строк договору (згідно п. 4.9. Договору), що погоджений між сторонами . Позивачем дотримано вимоги, зокрема ст. 1048, 10561 ЦК України щодо встановлення розміру процентів за користування суми кредитом, що була надана (проінформована, доведена до відома) Відповідачу. Вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Відповідач взяв на себе зобов`язання та не виконав їх належним чином. Проценти визначені у договорі жодним чином не суперечать вимогам законодавства. Відповідач був ознайомлений з усіма умовами договору та погодився із ними. Також, потрібно зазначити, що у постанові від 28 березня 2018 року в справі 444/9519/12 Велика Палата\~\~\~\~ ВС\~\~\~\~ зазначила, що відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Права та інтереси позивача у цих правовідносинах забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Тобто, з наведеного вбачається, що Позивач має законне право на нарахування процентів (згідно з п. 4.6., 10.2. Договору) протягом строку договору (згідно з\~ п. 4.9. Договору), що останнім і було здійснено та відображено у розрахунку заборгованості (що міститься у матеріалах справи). Відповідно до розрахунку заборгованості (який міститься в матеріалах справи) штраф стосовно [PERSON] не нараховувався, а нарахування комісії передбачено як плата за видачу кредиту та є одноразовою. Поряд з цим, заслуговують на увагу правові позиції Верховного суду, які є вже усталеною практикою та в яких відображена інформація про відсутність підстав для визнання договорів недійсними (зокрема пунктів договору щодо нарахування процентів за користування кредитом та відсутність порушень зі сторони кредитодавця вимог ЗУ «Про захист прав споживачів»), які укладені відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» , зокрема, Постанови Верховного суду, а саме: від 12.01.2021 р. у справі 524/5556/19; від 07.10.2020 р.\~ у\~ справі № 127/33824/19; від 09.09.2020 р. у справі № 732/670/19; від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 10 червня 2021 року у справі\~\~\~\~ № 234/7159/20, від 18 червня 2021 року у справі № 234/8079/20). Крім того, Позивачем дотримано нових правил роботи банків та небанківських фінансових установ, зокрема тих, що надають послуги з кредитування, викладених у Законі України № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», де зазначено, що «у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення». Важливо зауважити, що нові правила не передбачають скасування відсотків за користування кредитними коштами згідно з договором. Таке нарахування є правомірним з боку кредитора. Відповідно до п. 8.4. Договору, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит Кредитодавцем, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь Кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Так, згідно з розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» вбачається, що Товариством не здійснюється будь яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору, а відтак і відсутні порушення норм закону, що визначені в п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів». Таким чином, проценти за користування кредитом визначено відповідно до ст. 1048, 1054, 10561 ЦК України та не є компенсацією у разі невиконання зобов`язань за договором в розумінні п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» . Суд вважає, що з боку Відповідача щодо Позивача має місце свідоме порушення зобов`язання, визначеного в Кредитному договорі, яке відповідно до статті 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені Кредитним договором або законом.\~\~ Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).\~\~ З урахуванням викладено вище, суд вважає за потрібне\~ позовні вимоги задовольнити повністю. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ідентифікаційний код юридичної особи (код за ЄДРПОУ) 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки 26, офіс 407, м. Київ, 01133) загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1368-7913 від 22.03.2024\~ в розмірі 89 700,00 (вісімдесят дев`ять тисяч сімсот) гривень, з яких: - прострочена заборгованість за кредитом 18 000,00 гривень; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 71 700,00 гривень. В порядку ст. ст. 141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ідентифікаційний код юридичної особи (код за ЄДРПОУ) 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки 26, офіс 407, м. Київ, 01133) судові витрати\~ зі\~ сплати судового збору в розмірі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп) гривень.\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved