Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

Позивач - товариство із обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 22.03.2025 року між ТОВ ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит № 86945335, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 10000,00 грн. строком на 360 днів (з 22.03.2025 по 16.03.2026 р.), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого Кредиту. У разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка у розмірі 500 грн. за кожен день понадстрокового користування. 16.09.2025р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» уклали Договір факторингу № 16/09/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі до відповідача за договором кредиту № 86945335 від 22.03.2025р. Відповідно до Реєстру прав вимог №18/09/25-02 від 18.09.2025 року позивач набув право вимоги заборгованостей до Боржників, на умовах передбачених Договором факторингу №16/09/25 від 16.09.2025 року, в тому числі до Відповідача в сумі 23740,00 грн., з яких 10000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8740,00 грн. - сума заборгованості за процентами, 0 грн. - сума заборгованості за комісією, 5000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою, 0 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. У зв`язку з не виконанням відповідачем кредитних зобов`язань, позивач просив стягнути з відповідача на свою на користь суму заборгованості за Договором кредиту № 86945335 в розмірі 23740,00 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 02.10.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, проте відповідачка в судове засідання на розгляд справи не з`явилась, причини неявки не повідомила, заяву до суду про розгляд справи без її участі не надала. У встановлений ухвалою суду строк відзив відповідно до вимог ст.\~178\~Цивільного процесуального\~кодексу України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Враховуючи вимоги ст.280 ЦПК України, суд ухвалив здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл.11 розділу ІІІ ЦПК\~України на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Судом встановлено, що 22.03.2025 року між ТОВ ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит № 8645335, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 10000,00 грн., строком на 360 днів (з 22.03.2025 по 16.03.2026 р.), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.95% які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого Кредиту. Відповідно до умов договору, у разі порушення Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка у розмірі 500 грн. за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. 16.09.2025р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» уклали Договір факторингу № 16/09/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі до відповідача за договором кредиту №8645335 від 22.03.2025р. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконує та відповідно до Реєстру прав вимог №18/09/25-02 від 18.09.2025 року позивач набув право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах, передбачених Договором факторингу №16/09/25 від 16.09.2025 року, в тому числі до Відповідача в сумі 237400 грн., з яких 10000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8740,00 грн. - сума заборгованості за процентами, 0 грн. - сума заборгованості за комісією, 5000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою, 0 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Згідно із ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» на підставі Договору факторингу № 16/09/25 набув право грошової вимоги до відповідача за договором кредиту №8645335 від 22.03.2025р. Виходячи із положень ст.525, ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу(частина друга статті 1050 ЦК України). Умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Наданий Банком розрахунок заборгованості свідчить про те, що відповідач умови договору не виконує, а отже наявні підстави для стягнення заборгованості за договором на користь позивача, який набув права грошової вимоги до відповідача згідно договору факторингу . Разом із тим, позивач просить стягнути заборгованість за пенею за договором № 8645335 від 22.03.2025р у розмірі 5000 грн. Вирішуючи питання про стягнення пені, суд виходить із наступного. Відповідно до Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, 17 березня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану № 2120-IX від 15 березня 2022 року, яким внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: "18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022«Про введення воєнного станув Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України\~«Про правовий\~режим воєнного\~стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався й діє на цей час. Отже, пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Відповідно до умов вказаного кредитного договору, у разі порушення позивальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка у розмірі 500,00грн. за кожен день понадстрокового користування. Відповідно до копії довідки-розрахунку відповідач має заборгованість у розмірі 5000,00 грн. пені/неустойки. З урахуванням викладеного, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача штрафу, оскільки він нарахований в період дії в Україні воєнного стану, а тому підлягає списанню. За таких обставин, розмір загальний заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивач складає у розмірі 18740,00 грн., в задоволенні решти позову щодо стягнення пені слід відмовити. Відповідно до 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до положеньст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжним дорученням позивач сплатив 2422 грн. 40 коп. судового збору , що підтверджується платіжною інструкцією, а також згідно наданих доказів позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 коп., а всього судові витрати становлять - 6922 грн. 40 коп. Таким чином, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути також і понесені ними судові витрати в виді судового збору у розмірі 1912,24 грн, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3552,30 грн. На підставі викладеного ,

Outcome: partial