Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позов обґрунтовано тим, що 05.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 100379082. Відповідно до умов кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» відповідачу у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1800,00 грн., які нараховуються за ставкою 2-х відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 17.01.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір № 17-01/2022-54, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 100379082. 10.01.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір № 10-01/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 100379082. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги до [PERSON] за договором № 100379082. У порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого загальний розмір заборгованості за договором № 100379082, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 16710,00 грн., з яких: 3000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 13140,00 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 570,00 грн., - заборгованість за комісіями. Крім цього, 20.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4502354. Відповідно до умов кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» відповідачу у розмірі 5000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1875,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 13.01.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір № 13-01/2022-79, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 4502354. 10.03.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір № 10-03/2023/01, у відповідності до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 4502354. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги до [PERSON] за договором № 4502354. У порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого загальний розмір заборгованості за договором № 4502354, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 24901,75 грн., з яких: 4500,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 19851,75 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 550,00 грн. - заборгованість за комісіями. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] в користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитними договорами № 100379082 від 05.10.2021 року та № 4502354 від 20.09.2021 року в розмірі 41611,75 грн., судові витрати по справі в сумі 2422,00 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.06.2025 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У строк, встановлений судом, в тому числі повторно, відповідач відзив на пред`явлений позов не подала. Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитних договорів відповідачем. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З матеріалів справи встановлено, що, відповідно до укладеного договору про споживчий кредит № 4502354 від 20.09.2021 року, [PERSON] отримала кредит в розмірі 5000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1875,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом з погашенням кредиту та відсотків у терміни, передбачені кредитним договором. Згідно Договору факторингу № 13-01/2022-79 від 13.01.2022 року, укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 13-01/2022-79 від 13.01.2022 року, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 4502354 від 20.09.2021 року. Згідно Договору про відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, укладеного між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 4502354. Відповідно до Реєстру боржників до Договору № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 4502354 від 20.09.2021 року в сумі 24901,75 грн., з яких: 4500,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 19851,75 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 550,00 грн., - заборгованість за комісіями. Крім цього, відповідно до укладеного договору про споживчий кредит № 100379082 від 05.10.2021 року, [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1800,00 грн., які нараховуються за ставкою 2 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно Договору № 17-01/2022-54 від 17.01.2022 року, укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 100379082. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 17-01/2022-54 від 17.01.2022 року, «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 100379082 від 05.10.2021 року. Згідно Договору № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, укладеного між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 100379082 від 05.10.2021 року. Відповідно до Реєстру боржників до Договору № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 100379082 від 05.10.2021 року в сумі 16710,00 грн., з яких: 3000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 13140,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 570,00 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ч. 1 ст. 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом, наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Відступлення права вимоги по суті\~- це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відтак, аналіз наведених норм матеріального права та обставин справи дає підстави для висновку, що позивач набув у встановленому законом порядку право вимоги до відповідача за кредитними договорами № 100379082 від 05.10.2021 року та № 4502354 від 20.09.2021 року, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] . Судом встановлено, що відповідачем умови договорів належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, процентів за його користування. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. За таких обставин та враховуючи, що доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань відповідачем суду не надано, факт отримання кредиту та розмір заборгованості відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з\~відповідача на користь позивача\~40491,75\~грн. заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) та заборгованості за відсотками. У той же час, позовні вимоги про стягнення заборгованості за комісією в розмірі 1120,00\~грн. до задоволення не підлягають з огляду на наступне. Так, пунктом 1.5.1. договору про\~споживчий кредит\~№ 4502354\~від 20.09.2021\~року встановлено, що позичальник сплачує комісію за надання кредиту. Крім цього, пунктом 1.5.1. договору про\~споживчий кредит\~№ 100379082\~від 05.10.2021\~року встановлено, що позичальник сплачує комісію за надання кредиту. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 зазначила, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною, відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». В пункті 1.5.1. договору про\~споживчий кредит\~№ 4502354\~від 20.09.2021\~року та пункті 1.5.1. договору про\~споживчий кредит\~№ 100379082\~від 05.10.2021\~року передбачено плату за надання кредиту. Тобто, фактично встановлено плату позичальника за надання кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Отже, вимоги пункту 1.5.1. договору про\~споживчий кредит\~№ 4502354\~від 20.09.2021\~року та пункту 1.5.1. договору про\~споживчий кредит\~№ 100379082\~від 05.10.2021\~року про обов`язок позичальника сплачувати плату за надання кредиту є нікчемними. З урахуванням наведеного, позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією задоволенню не підлягає. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку про те, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитними договорами в сумі 40491,75\~грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, в силу вимог ст. 141 ЦПК України, до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає\~2422,40 грн.\~понесених судових витрат по сплаті судового збору при зверненні до суду. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, з поміж іншого, витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ч.ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу стороною позивача подано до суду: Договір надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2025 року; прайс-лист Адвокатського Обєднання «ЛігалАссістанс»; заявка на надання юридичної допомоги № 230 від 01.04.2025 року; Витяг з Акту № 9 про надання юридичної допомоги від 30.04.2025 року. В той же час, стороною позивача не надано суду документального підтвердження, що витрати на правову допомогу в розмірі 16000,00 грн. було реально сплачено на рахунок адвоката, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача таких судових витрат, до задоволення не підлягає, оскільки понесення позивачем таких витрат не підтверджено документально.

Outcome: partial