Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначила, що 25.10.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено договір №513978-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором в порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору відповідач отримала грошові кошти у розмірі 16000 грн і зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти. Плата за користування кредитом є фіксованою і становить 1 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ «Бізнес позика» перерахувало кредитні кошти на банківську картку, номер якої вказаний відповідачем при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Відповідач свої зобов`язання перед кредитором належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти у сумі 50 грн, у зв`язку з чим на час подання позову має непогашену заборгованість в розмірі 54190,00 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 16000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах у розмірі 26990,00 грн, суми заборгованості по штрафам у розмірі 8000,00 грн., суми прострочених платежів по комісії у розмірі 3200,00 грн. На підставі викладено просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати у розмір 2422,40 грн. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, з заявою до суду про неможливість розгляду справи у її відсутність не зверталася, відзив на позов не подала. Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надала, також не подала відзив на позовну заяву, тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 25.10.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма) №513978-КС-001. Договір підписано електронним підписом, за допомогою одноразового ідентифікатора. Договір був укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно розділу 2 договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 16000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика». Строк кредиту 24 тижні. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1% фіксована. Комісія за надання кредиту - 3200,00 грн. Розмір комісії залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору. Термін дії договору до 11.04.2025. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 39316,02 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 6669,60 процентів. Дата видачі кредиту 25.10.2024. Дата повернення кредиту 11.04.2025. Згідно договору, номер електронного платіжного засобу [PERSON] зазначено № [NUMBER] . Із підтвердження ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу коштів вбачається, що на підставі платіжної інструкції ТОВ Бізнес позика ТОВ «ПрофітГід» 25.10.2024 було здійснено успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача [NUMBER] у сумі 16000 грн, емітент платіжної картки отримувача OSCHAD BANK, призначення переказу: перерах.коштів [PERSON] ІПН [NUMBER] зг. до кредитного дог. №513978-КС-001 від 25.10.2024. Згідно інформації АТ «Ощадбанк» від 21.10.2025, наданої на виконання ухвали суду від 30.09.2025, на ім`я [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , відкрито банківський рахунок, який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № [NUMBER] . З виписки про рух коштів, наданої АТ «Ощадбанк», за період з 25.10.2024 по 11.04.2025, вбачається, що на картковий рахунок № [NUMBER] відбулось зарахування переказу 25.10.2024 у розмірі 16000, 00 грн. З розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату на загальну суму 50 грн та станом на 01.07.2025 має заборгованість у розмірі 54190,00 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 16000,00 грн, суми прострочених платежів по відсотках 26990,00 грн, суми прострочених платежів по комісії 3200,00 грн, суми заборгованості по штрафам 8000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч.7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно ч. 12 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (утому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання водному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Під час розгляду справи встановлено, що кредитний договір № 513570-КС-001 від 22.10.2024 року містить інформацію про суму кредиту, мету кредиту, умови та порядок видачі, строк їх повернення, погашення, розмір відсоткової ставки (річної), відповідальність сторін, вони підписані сторонами, сторони досягли домовленості з усіх істотних умов договору, на момент укладення договору позичальник не заявляв додаткових вимог щодо умов кредитного договору та в подальшому частково виконувала його умови, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним й відповідало їхній внутрішній волі. Однак, отримавши від банку кошти в кредит в розмірі 16000 грн, в порушення умов виконання кредитного договору [PERSON] , свої зобов`язання по поверненню кредиту і сплаті процентів за користування грошима та комісії належним чином не виконала. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростувала. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач порушує взяте на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, комісії, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 46190,00 грн, з яких 16000,00 грн - сума заборгованості за кредитом; 26990,00 грн - за відсотками, 3200,00 грн за комісією, законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення заборгованості по штрафам в розмірі 8000,00 грн., суд зазначає на таке. Як вбачається розрахунку заборгованості за кредитом, неустойка за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 25.10.2024 по 01.07.2025 становить 8000 грн. Згідно із п. 18 розділу «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента\~України №\~64/2022 введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і триває на цей час. Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває включно із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, підстави для нарахування та стягнення з відповідача за ч. 2 ст.\~625\~ЦК України відсутні. Отже, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що проценти за порушення грошового зобов`язання, як захід відповідальності, за період включно із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, не нараховуються за кредитними договорами (договорами позики) і підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, нарахований позивачем штраф за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 25.10.2024 по 01.07.2025 стягненню із відповідача не підлягають. За таких обставин суд доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до ч. 1ст.\~141\~ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати банку по сплаті судового збору за подачу позову, пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2064,78 грн.

Outcome: partial