Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» через свого представника Грибанов Д.В. звернулося до Вільнянського районного суду Запорізької області із позовом до [PERSON] , в якому представник позивача просила стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 2038874084 у розмірі 151 700,75 грн., з яких: 92 517,55 грн.\~загальна сума боргу по тілу, 50 598,20 грн.\~загальна сума боргу по відсотках, 8 585,00 грн.\~загальна сума боргу по комісії. Також представник позивача просив стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 січня 2022 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №2038874084. Відповідно до умов кредитного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 101\~000,00 грн. на придбання товару на строк до 28 грудня 2022 року. Згідно з п.1.4. кредитного договору, датою надання банком та отримання позичальником кредиту вважається дата підписання позичальником кредитного договору. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконало повністю. Відповідачка свої зобов`язання за договором не виконувала належним чином, в зв`язку із чим виникла заборгованість, яка становить 151 700,75 грн., з яких: 92 517,55 грн.\~загальна сума боргу по тілу кредиту; 50 598,20 грн.\~загальна сума боргу по відсотках; 8 585,00 грн.\~загальна сума боргу по комісії. 14 березня 2025 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/03/25, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним вище кредитним договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Представник позивача вказує, що всі нарахування, що відбувались до дати набуття ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до відповідачки, здійснювалися безпосередньо АТ «ОТП БАНК» станом на день відступлення права вимоги. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме\~14.03.2025 позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Ухвалою судді Вільнянського районного суду Запорізької області 02.10.2025 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явилася, у позовній заяві міститься письмове клопотання представника позивача про розгляд справи за її відсутності, з проханням задовольнити позовні вимоги та у випадку неявки відповідачки у судове засідання провести заочний розгляд справи. Згідно із ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Адреса місця проживання (перебування), місце знаходження відповідача знаходиться на тимчасово окупованій території України. Згідно п. 19\~Розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України),особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місце знаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, визначаються\~законами України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"; Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції. Відповідно до 12-1\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місце знаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщено не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщено не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місце знаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України, з урахуванням вимог, визначених\~Законом України "Про доступ до судових рішень", у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення. Передбачений цією статтею порядок виклику в суд та повідомлення про судове рішення може застосовуватися стосовно інших учасників судового процесу, адреса місця проживання (перебування), місце знаходження чи місця роботи яких знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо від цього залежить реалізація ними своїх процесуальних прав і обов`язків. Судом здійснено виклики, повідомлення відповідача шляхом розміщення відповідних оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України, а отже, відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, що мають значення для вирішення спору, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, суд встановив таке. Судом встановлено, що 28 січня 2022 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2038874084. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору кредит видається у сумі 101\~000,00 грн. на цільове використання кредиту: споживчий кредит загальна сума кредиту 101 000,00 грн.. Строк, на який надається кредит, визначено графіком платежів. Дата остаточного повернення кредиту 28 грудня 2022 року. Комісія за управління кредитом\~0,85 від суми кредиту, щомісячно. Сторони погодили, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 18,00 % річних (п.1.2. договору). Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів (п.1.3 договору). На підтвердження позовних вимог, позивачем надані суду Анкета-заява на отримання кредиту/опитувальний лист від 11.01.2022, паспорт споживчого кредиту, а також графік щомісячних платежів, які містять підписи відповідачки, особисті дані відповідачки та істотні умови договору, в тому числі, і щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами. Таким чином, у розумінні\~ст. 207 ЦК України, кредитний договір був укладений АТ «ОТП БАНК» з відповідачем [PERSON] . Дослідженням меморіального ордера №42477531 від 28.01.2022 установлено, що [PERSON] отримала від банку кредитні кошти у розмірі 101 000,00 грн. Отже, АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Однак, [PERSON] виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. З розрахунку заборгованості убачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором №2038874084 від 28.01.2022 становить 151 700,75 грн., з яких: 92 517,55 грн.\~загальна сума боргу по тілу, 50 598,20 грн.\~загальна сума боргу по відсотках, 8 585,00 грн.\~загальна сума боргу по комісії. З виписки по особовим рахункам [PERSON] з 28.12.2021 по 14.03.2025 встановлено, що відповідачем було здійснено платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 10\~026,50. 14 березня 2025 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги № 14/03/25, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за вказаним вище кредитним договором. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 14/03/25 від 14.03.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 151 700,75 грн., з яких: 92 517,55 грн.\~загальна сума боргу по тілу, 7,16грн.\~загальна сума боргу по відсотках, 8 585,00грн.\~загальна сума боргу по комісії. Частиною 1\~ст. 512 ЦК України\~встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із статтями\~513,\~514 ЦК України\~правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 517 ЦК України\~первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно із\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1\~статті 1078 ЦК України). Факт прострочення відповідачкою сплати заборгованості за кредитним договором не спростовано, доказів оплати відповідачкою заборгованості в повному обсязі суду не надані. У ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~законодавець визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, а також зазначив, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Першочергово захист цивільних прав та інтересів полягає в з`ясуванні того, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. Суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Згідно із\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1\~ст. 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин 1, 2\~ст. 207 Цивільного кодексу України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (статті\~526,\~527,\~530 ЦК України). Статтею 525 ЦК України\~передбачена заборона односторонньої відмови від зобов`язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим до його виконання. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (статті\~79,\~80 ЦПК України). Згідно із ст.\~12, ч. 1,\~5-7\~ст.\~81, ч. 1 ст.\~89 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У протилежному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь іншої сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Доказів розірвання або визнання недійсним вказаного кредитного договору (на підставі якого виникло зобов`язання у відповідачки перед позивачем щодо сплати кредиту) та/або договору факторингу (на підставі якого до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором) в судовому порядку на час розгляду даної справи сторонами не надано, а тому в силу\~ст. 629 ЦК України\~зазначений договір є обов`язковим для виконання сторонами, що також не оспорювалось жодною із сторін в ході розгляду справи. У свою чергу, відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів на спростування доводів та вимог позивача суду не надано. Враховуючи, що відповідачкою порушені взяті зобов`язання щодо порядку та строків оплати за кредитним договором № 2038874084 від 28.01.2022, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 92 517,55 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 50 598,20 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача\~ [PERSON] заборгованості за комісією у розмірі 8 585,00 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до п. 4 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування»\~загальні витрати за споживчим кредитом\~витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Відповідно до ч. 2\~ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином,\~Законом України «Про споживче кредитування»\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. З досліджених судом доказів вбачається, що первинним кредитором АТ «ОТП БАНК» відповідачу [PERSON] надавався саме споживчий кредит, про що зазначено як в самому кредитному договорі, так і в паспорті споживчого кредиту. У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів. При цьому\~Закон України «Про споживче кредитування»\~розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин 1, 2\~ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування»\~після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування (управління) кредитом може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць, а в іншому випадку відповідно до частини першої\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»\~така інформація надається безоплатно. Аналогічна позиція також викладена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.11.2023 у справі № 04/224/21, подібні висновки містить і постанова Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 752/4008/20. Зі змісту п. 1.1. кредитного договору № 2038874084 від 28.01.2022 вбачається, що відповідачу встановлено щомісячну плату за управління кредитом у розмірі 0,85 % від суми кредиту, однак без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності їх надання. Таким чином, оскільки умови кредитного договору № 2038874084 від 28.01.2022 не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а відповідно передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту, в тому числі, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків щодо погашення заборгованості, зокрема, інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум, а також іншої інформації, що суперечить вимогам частин 1, 2\~ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно. Оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що відповідачу щомісячно надавалися будь-які послуги, погоджені нею, за які встановлено нарахування комісії, чи певна інформація щодо кредиту; не доведено, що така інформація надавалася частіше, ніж один раз на місяць; в наданих документах взагалі відсутній перелік послуг з управління кредитом та відомості про те, що цей перелік погоджений з [PERSON] , а тому відсутні підстави для стягнення з останньої заборгованості за комісією. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3 028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №134753 від 16.09.2025, керується ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, де вказано, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на те, що позов задоволено частково, а тому з відповідачки на користь позивача, підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 856,64 грн. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: partial