Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» обґрунтовує тим, що 17.08.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір № 4896467 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який було укладено сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису у відповідності до ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію». Сума кредиту складає 5000 грн., строк кредиту 350 днів (з 17.08.2024 по 01.08.2025), періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів. Кошти перераховано на банківську картку фізичної особи за реквізитами [NUMBER] . ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання виконало та надало відповідачу кредит в сумі 5000,00грн. шляхом зарахування кредитних коштів на вказану платіжну картку відповідача. ТОВ «Лінеура Україна» не є банківською установою, тому зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через платіжні системи ТОВ «Пейтек Україна». Зазначив, що нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, договором передбачено стандартну процентну ставку 1,5% в день та знижену процентну ставку 0,01% в день. 11.09.2024 відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. Сума заборгованості за договором нарахована первісним кредитором у формі поденного розрахунку заборгованості. 31.03.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу № 31/03/2025, у відповідності до умов якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Тому до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4896467 від 17.08.2024. Загальна сума заборгованості склала 24525грн., з якої: заборгованість з тіла кредиту - 5000 грн., заборгованості за процентами - 17025 грн., штрафні санкції 2500 грн. Вказує, що станом на дату укладання Договору факторингу від 31.03.2025 № 31/03/2025, строк дії Договору № 4896467від 17.08.2024 не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 01.04.2025 по 01.08.2025 року (123 календарних дні) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 9225,00 грн. тому загальний розмір заборгованості з нарахованих процентів складає 26250,00грн. (17025 грн. процентів, нарахованих первісним кредитором та нараховані позивачем проценти у сумі 9225,00грн.) Вказує, що фактично загальний розмір заборгованості відповідача за договором № 4896467від 17.08.2024 становить 33750,00 грн., яка складається з суми заборгованості за тілом кредиту: 5000,00грн., нарахованих процентів первісним кредитором 17025,00грн. та нарахованих позивачем процентів за 123 календарних дні 9225,00 грн. і штрафних санкцій 2500,00грн. Враховуючи норми чинного законодавства (дію в Україні воєнного стану) позивач вважає такими, що не підлягають стягненню з відповідача штрафні санкції за Договором в розмірі 2500 грн. Зазначив, що коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, тому інфляційні втрати і 3% річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК України і ст. 230 ГК України. Вказав, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40грн., а очікувані витрати на правову допомогу становлять 10000,00грн. За таких умов позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості у розмірі 31250,00грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основним боргом, 17025,00грн. - сума заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором, 9225,00грн. сума заборгованості за процентами, нарахованими ТОВ ФК «Фінтраст Капітал» за 126 календарних дні, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. Також просить у порядку ч.ч. 10, 11 ст. 265 КПК України зобов`язати орган, що здійснюватиме примусове виконання цього рішення нараховувати інфляційні втрати та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України, якому роз`яснити порядок нарахування інфляційних страт та 3% річних. Окрім того клопотав про витребування доказів в АТ «ПУМБ». Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 07.10.2025 відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Також задоволено клопотання сторони позивача про витребування доказів у АТ «ПУМБ». Від відповідача [PERSON] на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив, про дату та час судового засідання відповідач повідомлявся належним чином, заяв та клопотань не надсилав. 22.10.2025 від АТ «ПУМБ» надійшла запитувана інформація. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що згідно Договору № 4896467 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.08.2024, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] , він підписаний споживачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 17952 та його предметом є кредит у гривні. Сторони погодили істотні умови договору, зокрема суму кредиту: 5000,00грн., строк кредиту 350 днів з періодичністю платежів зі сплати процентів: кожні 25 днів, стандартну процентну ставку 1,5% в день та умови застосування зниженої процентної ставки 0,01%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою складає за весь строк користування за стандартною ставкою за весь строк користування: 10911,61% річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 4090,49% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою за увесь строк користування кредитом: 31250,00грн, з урахуванням періоду застосування зниженої ставки: 29387,50 грн. Згідно п. 2.1 Договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу [NUMBER] . Згідно п. 3.1 Договору проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи з кількості днів у місяці та у році. Згідно п. 4.1 Договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення здійснюватимуться гідно з Графіком платежів. Згідно п.5.4.1 Договору клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи (у разі їх наявності) та інші платежі, передбачені договором. Додатком № 1 до вказаного договору є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, відповідно до якої дата видачі кредиту/дата платежу 17.08.2024 - 01.08.2025 (14 розрахункових періодів по 25 днів), чиста сума кредиту 5000,00 грн., сума платежу за розрахунковий період усього 29387,50грн., проценти за користування кредитом, всього: 24387,50грн., реальна річна процентна ставка 4090,49%, загальна вартість кредиту 29387,50грн. Дана таблиця підписана від споживача електронним підписом одноразовим ідентифікатором 17952. Додатком № 1 до вказаного договору є інформаційне повідомлення, підписане [PERSON] електронним підписом 17952, де [PERSON] надав дані третіх осіб для можливої подальшої взаємодії при врегулюванні простроченої заборгованості. Згідно даних паспорта споживчого кредиту - Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), він містить відомості про умови кредитування щодо кредиту у розмірі 5000,00грн. строком на 350 днів та підписаний [PERSON] 17.08.2024 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 35785. Згідно договору про організацію переказу грошових коштів № 210222-1 від 21.02.2022 його сторонами є ТОВ «Пейтек Україна» (фінансова компанія) та ТОВ «Лінеура Україна» (клієнт). Згідно п. 1.1 Договору фінансова компанія за дорученням клієнта на підставі укладеного кредитного договору між клієнтом та споживачем за допомогою сервісу фінансової компанії здійснює переказ коштів в національній валюті України з метою видачі кредитів від клієнтів на картки Visa International та/або Mastercard та/або НПС Простір Отримувачів. Згідно повідомлення ТОВ «Пейтек» № 20250401-2556 від 01.04.2025, адресованого ТОВ «Лінеура Україна» було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Лінеура Україна»: 17.08.2024 12:45:09 на суму 5000,00 грн., банк-еквайр - АТ «ПУМБ» Призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . Відповідно до договору факторингу № 31/03/2025 від 31 березня 2025 року, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» (клієнт) та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (фактор), до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» відступлено право грошової вимоги, строк виконання за якою настав або виникне у майбутньому, до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно копії платіжного доручення № 6743 від 31.03.2025 ТОВ ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» переказало ТОВ «Лінеура Україна» кошти у розмірі 2181527,71 грн. як сплату за договором факторингу № 31/03/2025 від 31 березня 2025 року. Без ПДВ. Згідно положень копії Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в за Договором Факторингу № 31/03/2025 від 31 березня 2025 року, фактор ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» прийняв вказаний реєстр боржників кількістю боржників 3048, загальна сума заборгованості складає 52138950,56 грн. Згідно Додатку № 1 Витягу з Реєстру Боржників до договору факторингу № 31/03/2025 від 31 березня 2025 року, за № 2800 вказано відомості про боржника: ПІБ: [PERSON] , ІПН [NUMBER] , номер кредитного договору 4896467, має заборгованість за основною сумою боргу 5000,00 грн., сума заборгованості за відсотками становить 17025,00 грн., сума заборгованості за пенею і штрафами 2500,00, грн., сума заборгованості разом 24525,00грн., кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань 202. Згідно повідомлення ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» б/н, від 01.04.2025, щодо повідомлення боржників про відступлення права вимоги за кредитними договорами, адресованого ТОВ «Лінеура Україна», ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» повідомляє про розміщення в особистих кабінетах боржників повідомлення про відступлення права вимоги з зазначенням банківських реквізитів нового кредитора та направлення СМС-повідомлень боржникам про відступлення прав вимоги, зокрема, таке повідомлення надсилалось за номером [NUMBER] 01.04.2025 о 11:11, ID договору: 4896467. Відповідно до разрахунку заборгованості ТОВ «Лінеура Україна» за Договором № 4896467 від 17.08.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 31.03.2025, позичальник [PERSON] , він зроблений за період 17.08.2024-31.03.2025. Тіло кредиту 5000,00грн., всього нараховано процентів за користування 17025,00 грн., всього нараховано штрафних санкцій - 2500,00 грн., всього сплачено: 0,00грн., до сплати всього 24525,00 грн. Відповідно до разрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за Договором 4896467 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.08.2024 за 123 календарних дні (01.04.2025-01.08.2025), позичальник [PERSON] , він зроблений за період 01.04.2025-01.08.2025. Сума основного боргу, на який нараховуються проценти: 5000,00 грн., процентна ставка: 1,5%, сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами: 9225,00грн., інформація про оплати: 0,00грн. Згідно листа АТ «Перший Український Міжнародний Банк» вих. № КНО-07.8.5/14030 БТ від 17.10.2025 в банку на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , була випущена банківська платіжна картка [NUMBER] до рахунку [NUMBER] у гривні. Операція на суму 5000,00грн. 17.08.2024 о 12:15:09 проведена з використанням сервісу переказу коштів через АТ ПУМБ. Між банком та ТОВ "Пейтек Україна" було укладено договір, відповідно до якого банк надав послуги переказу коштів. В банку наявна лише часткова інформація щодо операції, а саме що кошти направлені на карту [NUMBER] , яка випущена на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на суму 5000,00грн. 17.08.2024 о 12:45:09. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Факт укладення договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, а також досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Вказаним Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту позичальник зобов`язався повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за їх користування. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. [PERSON] усунувся від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором № 4896467 від 17.08.2024 за кредитом та відсотками, яка склала 31250,00грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 5000,00 грн., сума заборгованості за нарахованими первісним кредитором відсотками - 17025,00 грн., сума заборгованості за відсотками, нарахованим позивачем за 123 календарних дні - 9225,00 грн. Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок заборгованості за тілом кредиту та відсотками судом не встановлено, як видно із змісту позову відповідач не виконує своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка виникла, добровільно не погашена, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості та відзиву на позов стороною відповідача [PERSON] не надано. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. На підставі викладеного суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» належить стягнути заборгованість по вказаними кредитними договорами у розмірі, про стягнення якого просить сторона позивача - 31250,00 грн., що включає розмір заборгованості за тілом кредиту та процентами. Щодо вимог позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні витрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, суд зазначає таке. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Тобто, при прийнятті рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. Однак, це є правом суду, а не обов`язком, та має вирішуватись з урахуванням обставин конкретної справи. У той же час, згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). В Україні воєнний стан, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, введений із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та неодноразово продовжено, станом на даний час воєнний стан триває. Як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», що кореспондується із положенням п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, суд не вправі зобов`язувати державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби. Суд звертає увагу, що позивачем вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат не заявлялась. Кредитні відносини між сторонами у справі виникли 17.08.2024, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час. Враховуючи викладене, оскільки суд не наділений правом ухвалення рішення суду на майбутнє та правом на зобов`язання виконавчих органів на вчинення виконавчих дій, - не підлягає задоволенню вимога позивача про надання вказівки/роз`яснення органу примусового виконання рішення суду на подальше нарахування на суму боргу 3% річних та інфляційних втрат. Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 2422,40 грн. Позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. На підтвердження понесених витрат відповідача на правову допомогу до матеріалів позову додано його представник надав суду копію договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024, копію заявки № 10910 від 25.08.2025 на виконання доручення до договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, копію акту № 10910 від 22.09.2025 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, копію рахунку на оплату №10910-22/09-2025 від 22 вересня 2025 року. Згідно положень Р.І Договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 «Предмет договору», укладеного між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем, сторони визначили предмет договору у виді юридичної допомоги клієнту в обсязі та на умовах передбачених договором. Пунктом 2.2 Договору визначено види послуг щодо надання правової допомоги. При цьому згідно положень Р.4 Договору «Порядок оплати послуг адвоката» отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару, клієнт здійснює оплату гонорару адвокату протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішенням суду законної сили. Згідно Заявки № 10910 від 22.10.2025 клієнт доручає, а адвокат зобов`язується надати послуги професійної правничої допомоги у рамках цивільного судочинства в суді першої інстанції по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4896467 від 17.08.2024, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] . Заявкою визначено перелік видів робіт, їх кількість та вартість. Загальна вартість робіт визначена у сумі 10000,00 грн. Згідно рахунку на оплату № 10910-22/09-2025 від 22 вересня 2025 року, визначено найменування робіт та послуг їх кількість та вартість. Так, надано 10 послуг, на які витрачено 12 год., загальну вартість послуг визначено у сумі 10000,00 грн. Згідно копії акту № 10910 від 22.10.2025 прийому-передачі виконаних робіт найменування робіт та послуг їх кількість, кількість витраченого часу та вартість послуг. Загальна вартість наданих послуг визначена у сумі 10000,00грн. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові від 12 травня 2020 року по справі № 904/4507/18, обґрунтовуючи правові підстави стягнення витрат на професійну правову допомогу, Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини цієї справи, вказані вище, складність та категорію справи, відсутність заперечень з боку сторони відповідача щодо розміру витрат, а також практику Верховного Суду щодо стягнення витрат на правову допомогу в цілому, суд вважає розмір витрат позивача завищеним, тому до стягнення підлягають такі витрати у розмірі 5000,00 грн., що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі.

Outcome: partial