Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Хаджибейського районного суду міста Одеси з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER] ) на користь [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER] ) 9 700 грн. матеріальної шкоди та судові витрати в сумі 1211,2 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 28.03.2025р., водій [PERSON] , керуючи належним їй автомобілем «TOYOTA AURIS» державний номер [NUMBER] , здійснювала рух по вул. Радісній з боку вул. Іхака Рабіна в напрямку вул. Генерала Петрова в м. Одесі. Пішохід [PERSON] перетинав проїзду частину вул. Радісна у невстановленому для переходу місці. Внаслідок чого стався наїзд на пішохода [PERSON] , якому позивачка не мала технічної можливості завадити, хоча вжила всіх заходів. Через зіткнення автомашини з пішоходом [PERSON] було пошкоджено лобове скло автомашини. Через отримання [PERSON] тілесних ушкоджень 29.03.2025р. було розпочате досудове розслідування за даним фактом та відомості про це внесені до ЄРДР за номером 12025162470000534 від 29.03.2025р. У зазначеному кримінальному провадженні [PERSON] було допитано в якості свідка. Автомашину було вилучено та поміщено на штрафний майданчик. 30.04.2025 року кримінальне провадження за даним фактом було закрито з посиланням на те, що причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стали особисті необережні дії пішохода [PERSON] на підставі п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК, що підтверджується копією постанови про закриття кримінального провадження. [PERSON] за порушення правил дорожнього руху притягнуто до адміністративної відповідальності, що підтверджується відомостями з ЄДРСР та роздруківкою з сайту Судової влади. Отже рішенням (постановою) суду, встановлено, що [PERSON] допустив порушення правил дорожнього руху, внаслідок яких пошкоджена автомашина позивача. Як зазначено вище, внаслідок дій [PERSON] пошкоджено лобове скло належного позивачки автомобіля, через що [PERSON] провела його заміну за що сплатила 9800 грн., також через перебування транспортного засобу на штрафному майданчику сплачено 170 грн. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив позовні вимоги задовільнити. Відповідач у судовому засіданні позовну заяву визнав. Суд, вивчивши заяви по суті справи, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити, з огляду а наступне. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи такі фактичні обставини. 28.03.2025 пішохід [PERSON] в порушення п. 4.14 «б» ПДР раптово вибіг на проїзну частину вулиці Радісна, 3 в м. Одесі, в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки Toyota державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] 29.03.2025р. було розпочате досудове розслідування за даним фактом та відомості про це внесені до ЄРДР за номером 12025162470000534 від 29.03.2025р. У зазначеному кримінальному провадженні [PERSON] було допитано в якості свідка. Автомашину було вилучено та поміщено на штрафний майданчик. 30.04.2025 року кримінальне провадження за даним фактом було закрито з посиланням на те, що причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стали особисті необережні дії пішохода [PERSON] на підставі п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК. Постановою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 10.06.2025 року по справі № 521/8389/25 [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Згідно з ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, наявність вини в діях [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28.03.2025 року, додатковому доказуванню не підлягає. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, позивач [PERSON] є власником автомобіля марки Toyota Auris державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до наряд-замовлення на надання послуг з технічного обслуговування і ремонту № 698/9 від 08.05.2025 року деталі «Лобове скло XYG» вартість 7800 грн, заміна лобового скла вартістю 2000 грн. Виконавець «CAR SERVICE ODESA». Відповідно до Квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 08-1374484/1 від 08.05.2025 року, [PERSON] сплатила 120 грн за зберігання транспортного засобу на спец. Майданчику за 1-7 добу, згідно акту 99/6 від 28.03.2025 року. Отже, між сторонами виникли зобов`язання у зв`язку із завданням майнової шкоди, які регулюються главою 82 ЦК України. Положеннями статті 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1166 ЦК України встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Однак, крім цієї статті ЦК України містить також і низку спеціальних норм, які регулюють питання відшкодування майнової шкоди в залежності від обставин справи. Відповідно до ст. 614 ЦК вина є підставою відповідальності за порушення зобов`язання. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності). Відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. В даному випадку дії пішохода [PERSON] були необережними, що не виключає відповідальності за завдані [PERSON] матеріальні збитки через пошкодження автомашини (лобового скла). Верховний Суд у постанові від 20.11.2019р. у справі № 296/2509/16-4 (провадження 61-34163в18) погодився з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для стягнення з пішохода шкоди завданої транспортному засобу. Таким чином, вимоги [PERSON] про відшкодування майнової шкоди є законними та обґрунтованими. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір у справі складає 1211,20, який сплачено позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved