Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

В серпні 2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, з тих підстав, що між ними 25 січня 2023 року Городищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 12 був зареєстрований шлюб. Від спільного проживання з відповідачем спільних дітей не має. Протягом останнього часу спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, взаємні права та обов`язки, які притаманні чоловікові та дружині відсутні. З часом втратили почуття один до одного і зберегти сім`ю не можливо. Підстав, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, передбачених ст. 110 СК України, зокрема, таких як вагітність або ж недосягнення дітьми одного року, відсутні. Вжиття заходів щодо примрирення є безпідставним. Добровільно розірвати шлюб в позасудовому порядку не представляється можливим, оскільки відповідач не бажає спілкуватися і відмовляється розірвати шлюб. 08.08.2025 в справі відкрито спрощене позовне провадження з призначенням до судового розгляду на 10.09.2025 з повідомленням сторін, яке за клопотанням відповідача відкладено. 11.11.2025 позивач в судове засідання не з`явилася, надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Будь - яких заяв, клопотань до суду не подано. Відзив на позов не надходив. У постанові від 01.10.2020 року у справі № 361/8331/18 Верховний Суд зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та позивача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення з огляду на наступне. Згідно статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до статей 1, 24 СК України, побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом положень частини 2 статті 36, статті 51, статті 55 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Із матеріалів справи судом встановлено, у відповідності до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] (відповідач у справі) та [PERSON] (позивач у справі) зареєстрували шлюб 25 січня 2023 року, місце реєстрації - Городищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 12. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] ". Від спільного проживання, у подружжя малолітніх та/або неповнолітніх дітей не встановлено. Підстав, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, передбачених ст. 110 СК України, зокрема, таких як вагітність або ж недосягнення дітьми одного року, судом не встановлено. Згідно з частиною 1 статті 110, частиною 1, 2 статті 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. І, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння. На даний момент відсутнє порозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї. Подружжя не підтримує шлюбних відносин, проживає окремо, шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам позивача, що у відповідності зі ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Жоден із подружжя не виявив бажання примиритись. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Та, враховуючи що подружні стосунки між сторонами не підтримуються, подальше сумісне проживання суперечить інтересам позивача, тому є підстави для задоволення позову. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, згідно частини 5 статті 115 СК України, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема інваліди I та II груп. Згідно пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 31.08.2018, позивач є інвалідом ІІ групи та на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору. Враховуючи, що позивача як інваліда ІІ групи звільнено від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved