Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

У провадженні суду перебувала вищезазначена цивільна справа. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 23.10.2025 задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 147 432 (сто сорок сім тисяч чотириста тридцять дві) грн. 00 коп. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири; 6 500 (шість тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. витрат понесених у результаті проведення експертизи вартості відновлювального ремонту; 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди; 19 676 (дев`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят шість) грн. 46 коп. матеріальна шкода заподіяна внаслідок пошкодження меблів; 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат понесених у результаті проведення товарознавчого експертного дослідження рухомого майна, що разом становить 188 608 (сто вісімдесят вісім тисяч шістсот вісім) грн. 46 коп., а також судовий збір у розмірі 1886,08 грн. 27.10.2025 року через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивачки про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, в якій остання просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати на правничу допомогу у сумі 26 000,00 грн. 31.10.2025 на адресу суду надійшли заперечення представника відповідача [PERSON] - адвоката Левадного О.О. на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №761/25860/23, згідно яких представник просить відмовити у задоволенні заяви про відшкодування витрат понесених позивачкою на професійну правничу допомогу у повному обсязі посилаючись на те, що квитанція про сплату наданих послуг не містить відмітки банківської установи, що на думку представника відповідача ставить під сумнів здійснення такої оплати. 06.11.2025 надійшли пояснення представника позивачки на заперечення представника відповідача [PERSON] - адвоката Левадного О.О. на заяву про ухвалення додаткового рішення. На підставі положень ст. 270 ЦПК України, учасники справи не викликались в судове засідання. Дослідивши зміст заяви про ухвалення додаткового рішення та долучені до неї документи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.10.2025 задоволено частково позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 147 432 (сто сорок сім тисяч чотириста тридцять дві) грн. 00 коп. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири; 6 500 (шість тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. витрат понесених у результаті проведення експертизи вартості відновлювального ремонту; 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди; 19 676 (дев`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят шість) грн. 46 коп. матеріальна шкода заподіяна внаслідок пошкодження меблів; 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат понесених у результаті проведення товарознавчого експертного дослідження рухомого майна, що разом становить 188 608 (сто вісімдесят вісім тисяч шістсот вісім) грн. 46 коп., а також судовий збір у розмірі 1886,08 грн. Питання стосовно стягнення з витрат, понесених стороною відповідача на оплату правової допомоги судом не вирішувалось. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Представник позивачки у позовній заяві вказала орієнтовний розрахунок судових витрат та зазначала, що витрати пов`язані із розглядом справи, які очікує понести позивачка у суді першої інстанції складають суму 25 000,00 грн. Сама заява про ухвалення додаткового рішення також представником позивача була подана в строки, визначені статтею 141 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В обґрунтування стягнення витрат на правничу допомогу представник позивачки [PERSON] - адвокат Капля А.С. посилається на те, що в межах підготовки та супроводу справи в суді адвокатом фактично надано значний обсяг послуг, що прямо пов`язані з розглядом вказаної справи, а також у заяві вказано перелік таких послуг, що свідчить про реальність та необхідність понесених позивачкою витрат на правничу допомогу в розмірі 26 000,00 грн. На підтвердження витрат на правничу допомогу до матеріалів справи надано додаткова угода №1 від 17.07.2023 до Договору на надання правової допомоги від 02.09.2022, акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 24.10.2025 за договором про надання правової допомоги від 02.09.2020 та додаткової угоди №1 від 17.07.2023, розрахунок фактичних витрат з надання правової допомоги [PERSON] за договором від 02.09.2022, а також квитанцію №1 від 24.10.2025 на суму 26 000,00 грн. Отже, представником позивачки [PERSON] - адвокатом Каплею А.С. надано суду докази щодо понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 26 000,00 грн. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу допомогу. Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 р. у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 р. «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Верховний Суд у додатковій постанові у справі № 201/14495/16-ц від 30.09.2020, провадження № 61-22962св19, зазначив, що підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, її розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Таким чином, враховуючи докази, надані представником позивачки на підтвердження витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд дійшов висновку, що вищенаведені документи можуть слугувати належними та допустимими доказами для підтвердження понесених позивачкою витрат на правничу допомогу у сумі 26 000,00 грн. З огляду на зазначене, суд вважає, що заяву представника позивачки про ухвалення додаткового судового рішення слід задовольнити та ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в сумі 26 000,00 грн.. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved