Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі ТОВ ФК «Кредит-Капітал») звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №2854769 у розмірі 14718,16 грн та судових витрат, що складаються з судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Позов мотивовано тим, що 24.01.2022 відповідач [PERSON] уклав з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» електронний договір №2854769 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу наданий кредит в сумі 6000,00 грн строком на 360 днів зі стандартною процентною ставкою 1,99% в день, зниженою процентною ставкою 0,01% в день шляхом перерахування кредитних коштів на банківський рахунок за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . 10.08.2023 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу № ККЛУ-10082023, відповідно до умов якого позивач отримав право вимоги до відповідача за договором №2854769 від 24.01.2022 року. ТОВ ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» умови кредитного договору виконало, надавши відповідачу кредит 6000 грн. Відповідач не повернув кредитні кошти та не виконав інші умови договору. ТОВ ФК\~«Кредит-Капітал» просило\~стягнути з\~відповідача заборгованість\~за кредитним\~договором №2854769\~в сумі\~14718,16\~грн,\~з яких заборгованості за тілом кредиту 4066,23 грн, заборгованість за процентами 10615,93 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений в установленому порядку, надав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», не заперечив проти заочного розгляду справи, позов підтримав у повному обсязі. Узагальнені доводи та заперечення відповідача. [PERSON] про дату, час та місце розгляду повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, на адресу суду повернуто поштове відправлення з відміткою ВПЗ «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач вважається повідомленим про дату судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 29.09.2025 позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з цим позовом, до якого долучив клопотання про витребування докази, що містять банківську таємницю. 02.10.2025 суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача, відкрив спрощене позовне провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 30.10.2025, задовольнив клопотання позивача, витребував докази, що містять банківську таємницю. 13.10.2025 до суду надійшли витребувані судом докази. 30.10.2025 сторони до суду не з`явилися. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, без оформлення окремого документа, перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч.1 ст. 244 ЦПК України відклав ухвалення та проголошення судового рішення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Суд встановив, що 24.01.2022 відповідач [PERSON] уклав з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» електронний договір №2854769 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 6000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 6000 гривень (п.1.2. кредитного договору). Згідно п.1.3. кредитного договору, строк кредиту 360 днів, що може бути змінений (у бік зменшення), в порядку та на умовах визначених в п.4.2. договору. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього договору. Стандартна процентна ставка 1,99% в день, зниженою процентною ставкою 0,01% в день. Відповідно до п.2.1. кредитного договору, товариство надає кредит у безговівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. Згідно інформаційного листа від 14.08.2025вих.№7/14143, ТОВ «Фінансова компанія «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» згідно договору з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» №27042021 від 27.04.2021, успішно перераховані кошти в сумі 6000 грн,24.01.2022 о 15:29, на картку № [NUMBER] , № транзакції 1054819636. Згідно інформаційно довідки №БТ/Е/-15906 від 21.10.2025 АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» в банку на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] . 24.01.2022 року на банківську картку № [NUMBER] було здійснено успішну транзакцію та зараховано грошові кошти в сумі 6000 грн. Верифікація [PERSON] , власника банківської картки № [NUMBER] , була проведена згідно з регламентом Банку. Отже, ТОВ«ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, перерахувавши на платіжну картку [PERSON] кошти в сумі 6000 грн. [PERSON] зобов`язання за договором не виконував, утворилась заборгованість за укладеним договором №2854769 від 24.01.2022 в розмірі 14718,16. 10.08.2023 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу № ККЛУ-10082023, відповідно до умов якого позивач отримав право вимоги до відповідача за договором №2854769 від 24.01.2022 року. Згідно п.п. 1.1. договору факторингу, на умовах встановлених цим договором та у відповідності до гл.73 ЦК України фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитним договором (портфель заборгованості). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № ККЛУ-10082023 від 10.08.2023, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2854769 від 24.01.2022 в сумі 14718,16 грн, з яких 4066,23 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 10615,93 грн - сума заборгованості за процентами. 12.09.2025 позивач направив на адресу відповідача вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором, повідомивши, що на підставі договору факторингу № ККЛУ-10082023 від 10.08.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» таТОВ «ФК «Кредит-Капітал», право вимоги заборгованості за кредитним договором №2854769 від 24.01.2022 відступлене ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», та про заборгованість за кредитним договором в розмірі 14718,16 грн, яку необхідно сплатити на вказані у повідомленні реквізити. Встановлені обставини підтверджуються письмовими доказами: копією договору №2854769 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, копіями додатків №1 до договору №2854769 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, копією довідки про ідентифікацію, розрахунком заборгованості, паспортом споживчого кредиту, копією договору факторингу № ККЛУ-10082023 від 10.08.2023, копією витягу з реєстру боржників до договору факторингу № ККЛУ-10082023 від 10.08.2023, іншими документами доданими до матеріалів справи. Застосовані норми права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до Закону України «Про\~електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію\~(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 18 Закону України «Про\~електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.2\~ст.1048 Цивільного кодексу України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.1054\~та ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України\~наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). Відповідно до змісту ст. ст.\~610, 611, 612 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Мотиви та висновки суду. Суд встановив, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] уклали договір №2854769 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у вигляді електронного документу. Договір підписаний електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора С053, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Уклавши договір, сторони домовилися про всі істотні умови договору, а тому у них виникли взаємні права та обов`язки. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало відповідачу кредитні кошти на визначених договором умовах, відповідач кредитні кошти, відсотки за користування кредитними коштами не повернув. ТОВ «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНА`та ТОВ\~«ФК «Кредит-Капітал»\~уклали Договір\~факторингу,\~за яким\~ТОВ «ФК\~«Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 14718,16 грн, з яких 4066,23 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 10615,93 грн - сума заборгованості за процентами, отже ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є належним позивачем. Відповідач не оспорив заборгованості за кредитним договором, власного розрахунку не надав та не надав суду доказів погашення кредитної заборгованості. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2422,40 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Згідно\~ст. 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги норми ч.ч. 4, 5\~ст. 137 ЦПК України\~щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Право на професійну правничу допомогу гарантоване\~статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, урішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009\~зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідност. 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно достатті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved