Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

08.09.2025 р. позивачка [PERSON] звернулася до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на її утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 08.09.2025 р., і до досягнення нею 23 річного віку. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі. Від шлюбу в них народилась позивач [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, вони з мамою переїхали в окреме житло, де позивач перебувала на повному утриманні та вихованні своєї матері, оскільки батько участі не приймав. На підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 2-736/11 від 04.05.2011 на утримання позивача було стягнуто аліменти, проте відповідач аліменти не сплачував. На даний час позивач вже досягнула повноліття, але продовжує навчатися на денній формі навчання на факультеті Фізичного виховання та фізіотерапії за спеціальністю «Тренер з фізичної активності та здоров`я» в Опольській політехніці, Республіка Польща. Просила стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 08.09.2025 р., і до досягнення нею 23 річного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивачка не з`явилась, але від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує. У судове засідання відповідач не з`явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився без поважних причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Згідно копії паспорта громадянина України № [NUMBER] позивачка [PERSON] [INFO] народилася в м. Золотоноша. Згідно копії витягу з реєстру територіальної громади позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками позивача [PERSON] [INFO] являються [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії довідки про зарахування іноземця на денну форму навчання, [PERSON] навчається [PERSON] , на денній формі навчання з 01.10.2025 по 30.09.2028 р. Згідно копії рішення про зарахування на навчання [PERSON] зарахована на перший курс, за спеціальністю «Тренер з фізичної активності та здоров`я» у Опольську політехніку в 2025/2026 році на платній основі. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжує навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок утримувати дітей до їх повноліття, а також у випадку продовження ними навчання - покладається на обох батьків, а не лише на одного із них. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з абз. 1 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом установлено, що [PERSON] являється повнолітньою донькою відповідача; продовжує навчання; не має самостійного джерела доходу; не досягла 23 річного віку, тому потребує матеріальної допомоги від батька. Щодо стягнення аліментів у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд зазначає про наступне. Сімейним кодексом України передбачено мінімальний гарантований розмір аліментів\~тільки для дітей відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Системний аналіз положень статтей 182, 200, 201 СК України свідчить, що законом не передбачено визначення розміру аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина в частці від доходу з визначенням їх мінімального гарантованого розміру, оскільки положення ч. 2 ст. 182 СК України стосуються лише аліментів на дітей, тобто фізичних осіб, які не досягли повноліття. Оскільки позивач [PERSON] справі вже повнолітня, то на неї не розповсюджуються норми ст. 182 СК України щодо мінімального гарантованого розміру стягуваних аліментів, а тому в задоволенні позовної вимоги про стягнення аліментів на повнолітню [PERSON] , яка продовжує навчання, в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку слід відмовити за безпідставністю. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Водночас суд зазначає, що позивач розпочала навчання з 01.10.2025 року, тому стягненя аліментів слід розпочати з вказаної вище дати. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Пунктом 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів в усіх судових інстанціях. Позивача при подачі позовної заяви до суду було звільнено від сплати судового збору, тому суд, задовольняючи позов, на підставі ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: partial