Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

У вересні 2025\~року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Заява мотивована тим, що: *з жовтня 2010 року вона проживала\~однією сім`єю\~із [PERSON] ,\~ [INFO] , без шлюбу за адресою: [ADDRESS] ; * разом вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно відпочивали, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю як чоловік та жінка; * за життя, у січні 2021 року [PERSON] склав заповіт, яким все його майно заповідав [PERSON] ; * [INFO] [PERSON] помер. Заявник займалась його похованням, розпорядилася речами покійного; * ні вона, ні померлий [PERSON] у шлюбі з іншими особами з жовтня 2010 року не перебували; * за заявою заявника заведена спадкова справа на майно померлого № 217/2025. Зазначала, що встановлення факту спільного проживання як чоловіка та дружини надасть їй можливість реалізувати своє право на спадкування, зокрема пов`язане із отриманням спадщини у порядку спадкування за законом першої черги. Ураховуючи викладене, [PERSON] просила суд встановити факт її проживання однією сім`єю без шлюбу з [PERSON] , [INFO] , починаючи з жовтня 2010 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Рух справи у суді 23 вересня 2025 року Ухвалою суд прийняв заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Призначив справу до судового розгляду по суті на 29.10.2025. За клопотанням заявника викликав свідків за списком. 29.10.2025 у справі оголошено перерву для проголошення судового рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом [INFO] помер [PERSON] , місце смерті Україна, Сумська область, місто Суми, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 10 лютого 2025 року Виконавчим комітетом Сумської міської ради. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Спадкодавець за життя на випадок своєї смерті склав заповіт, яким усе своє майно заповідав [PERSON] . Спадкова справа № 217/2025 щодо майна померлого [INFO] . [PERSON] заведена Сумською міською державною нотаріальною конторою. На підтвердження факту проживання однією сім`єю без шлюбу [PERSON] та [PERSON] заявником надано суду наступні докази: фотознімки, на яких спільно зображені [PERSON] та [PERSON] у різні періоди свого життя. Відповідно до Свідоцтва про розлучення Серія [NUMBER] від 19 січня 2010 р., Свідоцтва про розлучення Серія [NUMBER] від 17 травня 2005 р., [PERSON] та [PERSON] у шлюбі з іншими особами з жовтня 2010 року не перебували. Опитані в ході розгляду справи свідки зі сторони заявника [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що з жовтня 2010 року [PERSON] стала жити разом зі [PERSON] як чоловік та жінка без шлюбу, вели спільне господарство, разом відпочивали у колі друзів, вдома приймали гостей, мали спільний бюджет і планували своє повсякденне життя. Мотиви, з яких виходить Суд, та застосовані норми права Статтею\~15 Цивільного кодексу (ЦК) України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. \~Згідно зі статтями\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями\~1217,\~1223 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами\~першою\~та\~другою\~статті\~1258 ЦК України\~встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. \~Згідно із статтею\~1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини\~другої\~статті\~3 Сімейного кодексу (СК) України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6\~рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99\~установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Згідно із частинами першою, другою статті\~21 СК України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Відповідно до пункту 5 частини\~першої\~статті\~315 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України\~суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. За наявності спору про право суд у порядку позовного провадження може розглядати справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі й факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. За змістом статей\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених\~ЦПК України\~випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6\~СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин. Наведені вище правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №244/4801/13-ц, від 23 вересня 2019 року у справі №279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі №748/897/18, від 11 грудня 2019 року у справі №712/14547/16-ц, від 18 грудня 2019 року у справі №761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року у справі №490/10757/16-ц, від 25 вересня 2024 року у справі № 461/8250/20. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із "подружжя"; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі № 524/10054/16. Надаючи оцінку сукупності доказів, які містяться у матеріалах справи, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 01 жовтня 2010 року по 07 лютого 2025 року перебували у фактичних шлюбних відносинах без шлюбу, під час яких вони проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та проводили спільні витрати. При цьому в будь-якому іншому шлюбі вказані особи не перебували. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Докази, які б спростовували обставини спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без шлюбу саме у вказаний період, в матеріалах справи відсутні. При цьому Суд враховує, що, як неодноразово відзначав ЄСПЛ, рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі "Руїз Торіха проти Іспанії", заява № 18390/91). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії", заява № 49684/99). \~Заявником доведено факт її спільного проживання із [PERSON] , 1964 р. н., у вказаний період часу, ведення з ним спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю. З огляду\~на викладене\~суд встановлює\~факт спільного\~проживання однією\~сім`єю,\~як чоловіка\~та жінки,\~без шлюбу заявника\~ [PERSON] та [PERSON] , 1964 р. н., у вказаний період часу, що необхідний заявнику для реалізації права прийняти спадщину за законом першої черги. Розподіл судових витрат Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved