Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи [PERSON] , в якій просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , відповідно до відомостей якого батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Ще за життя, 03.02.2017 року [PERSON] уклав спадковий договір з [PERSON] , відповідно до якого передав після своєї смерті у власність останньої належні йому на праві особистої приватної власності 37/100 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці площею 0,0534 га. Спадковий договір був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою\~О.В. 03.02.2017 року за р№257. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 9/20 частки земельної ділянки площею 0,0534 га кадастровий номер 2310100000:07:059:0104 за адресою: [ADDRESS] . Заявниця як донька спадкодавця [PERSON] є спадкоємцем першої черги по закону відповідно до статті 1261 ЦК України. Крім неї, спадкоємцем першої черги є її рідний брат [PERSON] . Батьки заявниці були зареєстровані за адресою належного їй на праві власності будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відомостей, зазначених у її паспорті громадянина України [NUMBER] , вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але незважаючи на зазначену адресу реєстрації, вона після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно мешкала з квітня 2023 року і до березня 2024 року разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вона мешкала разом з батьком, так як після смерті матері, стан його здоров`я погіршився, він не міг проживати один, за віком йому вже було на той час 90 років. Зазначений факт підтверджено актом про фактичне проживання від 23.05.2025 року. Оскільки вона зі спадкодавцем мешкали за однією адресою, тому вона прийняла спадщину після смерті батька відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. Ухвалою суду від 07.07.2025 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи територіальну громаду в особі Запорізької міської ради. Заявниця і її представник, заінтересована особа, представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилися. Представник заявника надала суду заяву, в якій вимоги заяви підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу без їхньої участі. Заінтересована особа [PERSON] надав суду заяву, в якій не заперечував щодо задоволення заяви [PERSON] , просив розглянути справу без його участі, а також зазначив, що його рідна сестра [PERSON] дійсно проживала разом з батьком [PERSON] , який помер [INFO] , на час його смерті за адресою: [ADDRESS] . За цією адресою вона фактично проживала постійно з квітня 2023 року до березня 2024 року. Представник заінтересованої особи територіальної громади в особі Запорізької міської ради надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без їхньої участі, вирішення справи віднесли на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, свідків, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, дійшов таких висновків. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За нормами статті 315 ЦПК України суд встановлює факти, що мають виключно юридичне значення, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. [INFO] помер батько заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с.14). [INFO] померла матір заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с.15). Факт родинних відносин заявника і [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , відповідно до відомостей якого батьками [PERSON] записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.69). 03.02.2017 року [PERSON] уклав спадковий договір з [PERSON] , відповідно до якого передав після своєї смерті у власність останньої належні йому на праві особистої приватної власності 37/100 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці площею 0,0534 га. Спадковий договір був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В. 03.02.2017 року за р№257 (а.с.17-18, 19, 91). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 9/20 частки земельної ділянки площею 0,0534 га кадастровий номер 2310100000:07:059:0104 за адресою: [ADDRESS] (а.с.20, 92). [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.60). Згідно з актом про фактичне проживання від 23.05.2025 року, складеного зі слів сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , останні підтвердили, що в будинку [ADDRESS] на день смерті [PERSON] з ним постійно проживала його донька [PERSON] (а.с.22). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожен окремо, пояснили суду, що в будинку [ADDRESS] на день смерті [PERSON] з ним постійно проживала його донька [PERSON] . Відповідно до інформації, наданої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Корицьким О.Д., в провадженні останнього відсутня спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] . Положеннями ст.ст.1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). Чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. При цьому, згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та інший вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Верховний Суд у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року виклав свою позицію, згідно якої відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, вказавши, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Спору про право, який був би пов`язаний із фактом, який просить встановити заявник, суд не вбачає. Встановлення факту навчання має для заявника юридичне значення, оскільки від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення його особистих майнових прав. Таким чином, з`ясувавши фактичні обставини, дослідивши матеріали справи, які є повними та достатніми, встановивши мету, яка є підставою для звернення до суду з відповідною заявою, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки у судовому засіданні підтверджено належними доказами факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог заявника.

Outcome: approved