Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, уточненою заявою від 11 квітня 2024 року, в якій просила:встановити факт постійного проживання [PERSON] на момент смерті у квартирі [ADDRESS] ;встановити факт постійного проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини у квартирі № 118 ; встановити факт постійного проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини у квартирі № 118 ; встановити факт постійного проживання [PERSON] на момент смерті у квартирі № 118 ; визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом право власності на 1/9 частку у праві спільної часткової власності на квартиру № 118 ; визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом право власності на 8/9 часток у праві спільної часткової власності на квартиру № 118 ; визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частки у праві спільної часткової власності на будинок № 141 та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовантовує тим, 15.11.2011 року, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану № 00033276305 від 21 жовтня 2021 року. У шлюбі народжено четверо дітей: [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , у зв`язку з одруженням змінила прізвище на " [PERSON] "), [PERSON] (свідоцтво серія [NUMBER] ), [PERSON] (свідоцтво серія [NUMBER] ), [PERSON] (свідоцтво серія [NUMBER] ). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира [ADDRESS] , належала на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/5 частці кожному. [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] ). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/5 частки квартири № 118 . Станом на час смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом були чоловік та четверо дітей, які постійно проживали разом зі спадкодавицею та прийняли спадщину фактично, отримавши кожен по 1/20 частки квартири. [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , акт констатації смерті № 219 від 31 грудня 2012 року). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/4 частки квартири (1/5 початкова частка + 1/20 частка успадкована після смерті дружини). Станом на час смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги, які проживали разом зі спадкодавцем, були троє синів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які фактично прийняли спадщину, отримавши кожен по 1/12 частки. [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] ). У нього залишилась донька [PERSON] , [INFO] (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану № 00037601359 від 22 листопада 2022 року). Станом на час смерті батька був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті батька [PERSON] була неповнолітньою, тому відповідно до частини 4 статті 1268 Цивільного кодексу України вважається такою, що прийняла спадщину, та успадкувала 1/9 частку квартири. [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] ). Станом на час смерті постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з Київської місцевої прокуратури № 8 від 02 грудня 2019 року. Спадкоємців першої черги після смерті не було. Спадкоємцями другої черги виступили брат [PERSON] (фактично проживав разом зі спадкодавцем), сестра [PERSON] (звернулась до нотаріуса у 2020 році) та племінниця [PERSON] за правом представлення відповідно до частини 3 статті 1266 Цивільного кодексу України. [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] ). Спадкоємицями другої черги стали сестра [PERSON] (звернулась до нотаріуса у 2023 році) та племінниця [PERSON] за правом представлення. Заяви про прийняття спадщини подавались приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бахмут Ірині Михайлівні. Внаслідок послідовного спадкування після смерті всіх вищезазначених осіб право власності на квартиру № 118 розподілилось наступним чином: [PERSON] належить 8/9 часток, [PERSON] належить 1/9 частка. Позивач та третя особа не мають можливості оформити спадкове майно у загальному порядку, у зв`язку з чим звернулись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 25 листопада 2024 року відкрито провадження у справі № 759/2838/22 та призначено підготовче провадження. Ухвалою суду від 25 лютого 2025 року до участі у справі як третю особу залучено [PERSON] . Заявою від 11 квітня 2024 року позивач уточнив позовні вимоги. Ухвалою суду від 29 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з"явилися, подали до суду заяву про слухання справи у їх відсутність та просили суд задовольнити позов. В судове засідання відповідачі та третя особа не з"явилися, про час та місце слухання справи судом повідомлені належним чином. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в зв"язку із неявкою в судове засідання сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 1 статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з частиною 1 статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частиною 1 статті 1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до частини 3 статті 1266 Цивільного кодексу України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно з частиною 3 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини 4 статті 1268 Цивільного кодексу України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. У Постанові Верховного Суду від 31 серпня 2020 року у справі № 350/1850/17 викладено правову позицію, згідно з якою факт того, що спадкодавець за життя не оформив свого права на спадкове майно, не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у його спадкоємців, оскільки відповідно до частини третьої статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Верховний Суд зазначив, що законодавець розмежував поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини". Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не отримав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. Застосовуючи наведені правові норми до обставин справи, що розглядається, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , їй належала 1/5 частка квартири № 118 . Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті були чоловік [PERSON] та четверо дітей, які на момент відкриття спадщини постійно проживали разом зі спадкодавицею у квартирі № 118 . Відповідно до частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України вони вважаються такими, що прийняли спадщину. Кожен зі спадкоємців першої черги отримав по 1/20 частки квартири. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який на той момент володів 1/4 часткою квартири (1/5 початкова + 1/20 успадкована від дружини) Спадкоємцями першої черги були троє синів - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які постійно проживали з батьком і фактично прийняли спадщину відповідно до частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, отримавши кожен по 1/12 частки. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , залишивши неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини 4 статті 1268 Цивільного кодексу України неповнолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину. Після смерті батька їй перейшла 1/9 частка квартири (1/5 + 1/20 + 1/12 = 1/3, яка була поділена між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/9 кожному). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Спадкоємців першої черги після його смерті не було. Відповідно до статті 1262 Цивільного кодексу України спадкоємцями другої черги виступили брат [PERSON] , який фактично проживав разом зі спадкодавцем і вважається таким, що прийняв спадщину згідно з частиною 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, сестра [PERSON] , яка звернулась до нотаріуса у 2020 році із заявою про прийняття спадщини, та племінниця [PERSON] за правом представлення відповідно до частини 3 статті 1266 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Спадкоємицями другої черги стали сестра [PERSON] , яка звернулась до нотаріуса у 2023 році із заявою про прийняття спадщини, та племінниця [PERSON] за правом представлення відповідно до частини 3 статті 1266 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що позивач та третя особа належним чином прийняли спадщину після смерті кожного зі спадкодавців: постійним проживанням разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини або зверненням до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Факт прийняття спадщини підтверджується наявними у справі доказами. Факт того, що проміжні спадкоємці ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) за життя не оформили належним чином свого права на спадкове майно, не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у їх спадкоємців, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у Постанові від 31 серпня 2020 року у справі № 350/1850/17. Таким чином, внаслідок послідовного спадкування [PERSON] належить 8/9 (вісім дев`ятих) часток, а [PERSON] належить 1/9 (одна дев`ята) частка у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] . Позовні вимоги про встановлення фактів постійного проживання спадкодавців у квартирі № 118 на момент відкриття спадщини підтверджуються наявними у справі доказами: актом констатації смерті № 219 від 31 грудня 2012 року, виписками з історії хвороби, довідкою з Київської місцевої прокуратури № 8 від 02 грудня 2019 року, копіями паспортів з відмітками про реєстрацію місця проживання, та є обґрунтованими. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позову судові витрати покладаються на відповідачів.

Outcome: approved