Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

Позивач ТОВ «Бізнес\~Позика» звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] через вебсайт кредитодавця ТОВ «Бізнес Позика» шляхом введення логіну та паролю, ввійшов до особистого кабінету та через інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подав заявку на отримання кредиту, де відповідно вказав номер свого поточного (карткового) рахунку. ТОВ «Бізнес Позика» 12.10.2024 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №512545-КС-001 про надання кредиту. 12.10.2024 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №512545-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою, шляхом направлення через ІТС одноразового ідентифікатора UA-5952. Позичальник підтверджує, що вказаний ним з метою отримання кредиту поточний (картковий) рахунок № [NUMBER] належить саме йому. Таким чином, між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] 12 жовтня 2024 року укладено договір №512545-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до\~умов договору\~банк надав\~позичальнику грошові\~кошти в\~розмірі 9000,00\~грн.\~на засадах\~строковості,\~поворотності,\~платності,\~а позичальник\~зобов`язалась\~повернути грошові\~кошти та\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом у\~порядку та\~на умовах,\~визначених договором\~кредиту та\~правил про\~надання грошових\~коштів у\~кредит.\~Сторони визначили,\~що плата\~за користування\~кредитом є\~фіксованою та\~становить 0,86\~процентів за\~кожен день\~користування кредитом.\~Проценти за\~користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору, встановлений пунктом 3 кредитного договору. Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав, та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 9000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`зку з чим станом на 22.06.2025 року утворилась заборгованість в розмірі 21993 грн 49 коп., з яких 8530,00 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 9553,60 грн. сума прострочених платежів по процентах, 3909,89 грн - сума заборгованості по штрафам, 0,00 грн - сума прострочених платежів за комісією. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за Договором №512545-КС-001 про надання кредиту від 12.10.2024 року та судові витрати в розмірі 2422,40 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, за змістом позову просив про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Бізнес Позика», проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.9). Відповідач, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористалася, відзив на позов не подала, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, будь-яких клопотань чи заяв не надала. У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 12 жовтня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №512545-КС-001\~про надання\~кредиту з\~використанням інформаційно-телекомунікаційних\~систем,\~дистанційно,\~в електронній\~формі,\~в порядку,\~передбаченому Законом\~України «Про електронну комерцію» (а.с.20-29). Відповідно до п. 1 Договору №512545-КС-001 про надання кредиту, кредитодавець надає позичальникові грошові кошти у розмірі 9000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів. Процентна ставка в день 0,86, фіксована Загальний розмір наданого кредиту: 9000,00 грн. Термін дії договору: до 29.03.2025 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 22051,92 гривень. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 6697,36 процентів. Відповідно до п.п. 3.1.1 Правил надання споживчих кредитів товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (а.с.57-69) після отримання заявником від кредитодавця повідомлення про прийняття рішення щодо можливості надання кредиту в особистому кабінету заявника розміщається Оферта, яка є пропозицією в розумінні ч. 4 ст.11 Закону України «Про електронну\~комерцію» та відповідно до ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» включає умови, викладені в цих правилах, які є невід`ємною частиною договору. Після отримання оферти заявнику надсилається одноразовий ідентифікатор. Отже, договір про надання кредиту було укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) щодо укладення Договору №512545-КС-001 про надання кредиту, що акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом відповідача. Також, 12 жовтня 2024 року відповідачем [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту, в якому містяться основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші обставини, які повідомляються позичальнику (а.с.17-19). На підтвердження укладення Договору №512545-КС-001\~про надання\~кредиту позивачем надано Візуальну послідовність дій клієнта [PERSON] та ТОВ «Бізнес Позика» щодо укладення даного електронного договору та додаткової угоди №1 до нього, з якої вбачається, що клієнт, використовуючи номер телефону « [NUMBER] » на сайті товариства www.my.bizpozyka.com ідентифікувався в ІТС та зайшов в особистий кабінет, ознайомився та підписав одноразом ідентифікатором UA-0302 паспорт споживчого кредиту, ознайомився з офертою Товариства та прийняв її умови, здійснив акцептування умов оферти шляхом надсилання Товариству акцепту та підписав договір одноразом ідентифікатором UA-5952 (а.с.53-54). ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, кредитні кошти в розмірі 9000 грн. було отримано [PERSON] 12.10.2024 року. На підтвердження переказу Павлютенкову Д.Ф. коштів у сумі 9000 грн. за договором №512545-КС-001 від 12.10.2024 року надано копію платіжних документів (а.с. 56). За інформацією АБ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] було випущена банківська картка № [NUMBER] . Випискою по картковому рахунку відповідача за\~період 12.10.2024\~року -\~21.04.2022\~року підтверджується\~отримання [PERSON] \~12.10.2024\~року грошових\~коштів в\~розмірі 9000\~грн.\~та користування\~ним даними\~грошовими коштами\~(а.с.87-88). Таким чином матеріалами справи підтверджується отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 9000 грн. на картку № [NUMBER] . Згідно з наданим розрахунком, заборгованість [PERSON] за договором №512545-КС-001 від 12.10.2024 року станом на 22.06.2025 року становить 21993 грн 49 коп., з яких 8530,00 грн. заборгованість за кредитом, 9553,60 грн. заборгованість за відсотками, 3909,89 грн - сума заборгованості по штрафам, 0,00 грн заборгованість по комісії (а.с.14-15). Розрахунок заборгованості по кредиту перед ТОВ «Бізнес Позика» свідчить про те, що сума заборгованості по вказаній сумі відповідачем не погашена. Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному зв`язку регулюються наступними вимогами закону. Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.ч.3, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, серед іншого, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За змістом ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638 ЦК Україги передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Вирішуючи вимогу про стягнення штрафу в розмірі 3909,89 грн, суд виходить з такого. За умовами кредитного договору, неустойка в сумі 32% від розміру простроченої заборгованості. Законом України № 3498-IX від 22.11.2023 "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", який набрав законної сили 24 грудня 2023 року, виключено пункт 6-1 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" щодо звільнення позичальників на період воєнного стану в Україні від сплати неустойки (штрафів, пені) за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит. На підставі внесених змін, за договорами, укладеними з 24.01.2024, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань. Разом із тим, пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Станом на час виникнення заборгованості не набув чинності Закон про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо приведення його у відповідність до Закону України "Про споживче кредитування". Отже, чинним був пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до якого у період дії воєнного стану в Україні та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику). Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17, невідповідність окремих положень спеціального закону положенням кодексу не може бути усунено шляхом застосування правила, за яким із прийняттям нового нормативно-правового акта автоматично призупиняє дію акт (його окремі положення), який був чинним раніше. Кодекс є основним актом цивільного законодавства, тому будь-які зміни в регулюванні одно предметних правовідносин можуть відбуватися лише з одночасним внесенням змін до нього відповідно до порядку, встановленого кодексом. Суб`єкт законодавчої ініціативи зобов`язаний разом із законопроєктом про інакше регулювання цивільних відносин подати проєкт про внесення відповідних змін до ЦК. Якщо ж ЦК не змінився, колізійний принцип lex posterior derogat priori, за яким пізніший закон скасовує попередній, не застосовується. Норма ЦК превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акту, який має юридичну силу закону України. Спеціальні норми закону можуть містити уточнювальні положення, проте не можуть прямо суперечити положенням ЦК України. Якщо Цивільний кодекс України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми Цивільного кодексу України. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб; в подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався, зокрема, станом на день розгляду справи продовжено воєнний стан до 02.02.2026 року. Враховуючи те, що договір позики між сторонами укладено 01 жовтня 2024 року, тобто під час дії воєнного стану в Україні, неустойка за прострочення виконання зобов`язання нарахована під час дії воєнного стану, який триває дотепер, на момент нарахування штрафних санкцій чинним був пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії воєнного стану в Україні позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язання за договором, і ця норма ЦК України є пріоритетною та превалює над нормою Закону України "Про споживче кредитування", суд дійшов висновку про необґрунтованість позову в частині вимог про стягнення з відповідачки неустойки у розмірі 3909,89 грн. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач взагалі не надав відзиву на позов та доказів того, що він договору не укладав, не отримував грошові кошти, своєчасно та в повному обсязі виконав умови договору та не надав доказів про відсутність заборгованості чи про заборгованість у меншому розмірі. За таких\~обставин,\~враховуючи викладене,\~наявність заборгованості у [PERSON] перед ТОВ «Бізнес Позика» за Договором №512545-КС-001 про надання кредиту від 12.10.2024 року,\~яка відповідачем\~не оспорюється,\~суд приходить\~до висновку\~про достатність\~обґрунтованих підстав\~для стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача заборгованості\~у розмірі 18083 грн 60 коп., з яких 8530,00 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 9553,60 грн. сума прострочених платежів по процентах. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі пропорційно до задоволеної частини позовних вимог 1991,70 грн. (а.с.13). Відповідно до ст.ст. 3, 525, 526, 530, 610, 612, 629, 634, 638, 1048-1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial