Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

24 вересня 2025 року до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява АТ «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 54615,63 грн за кредитним договором № 4875889768 від 23 лютого 2022 року, укладеним між відповідачкою та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», право вимоги за яким набув позивач. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 23 лютого 2022 року [PERSON] уклав з ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» кредитний договір № 4875889768, за яким кредитодавець надав йому у безготівковій формі грошові кошти в сумі 43099 грн строком на 15 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом та інших платежів відповідно до умов договору, 01 вересня 2021 року за договором про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» відступило АТ «Таскомбанк» право вимоги до відповідача за кредитним зобов`язанням від 23 лютого 2022 року. Оскільки відповідач належним чином свої кредитні зобов`язання не виконував, то станом на 01 липня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 54615,63 грн, які позивач просить стягнути на його користь разом із понесеними судовими витратами. 26 вересня 2025 року після отримання інформації про останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином. У матеріалах справи є клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України, оскільки зареєстроване місце проживання [PERSON] невідоме, отже відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України він вважається таким, що повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями до суду не звертався. Крім того, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судова повістка у електронному вигляді була направлена судом на номер телефону, зазначений відповідачем під час укладення кредитного договору, значиться доставленою. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. З матеріалів справи встановлено, що 23 лютого 2022 року [PERSON] уклав з ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» кредитний договір № 4875889768. За умовами договору кредитодавець надав [PERSON] кредит у безготівковій формі на суму 43099 грн строком на 15 місяців зі сплатою процентів за ставкою 0,01 % річних від суми боргу за договором та 2,49 % щомісячно від суми кредиту, а позичальник зобов`язався повертати кредит та сплачувати проценти за його користування відповідно до графіку платежів. Усі основні умови кредитування були відображені у паспорті кредиту № 5889768, підписаному [PERSON] . Відповідач використав кредитні кошти за призначенням, але свої зобов`язання щодо погашення основної суми боргу за кредитним договором та сплати процентів за користування кредитом відповідно до графіку платежів належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 01 липня 2025 року за розрахунком ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» утворилася заборгованість у розмірі 54615,63 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 33992,15 грн, заборгованість за річними процентами 4,87 грн та щомісячними процентами 20618,61 грн. 01 вересня 2021 року ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» уклали договір про відступлення права вимоги № 01/09/21, за умовами якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4875889768 від 23 лютого 2022 року на суму 54615,63 грн відповідно до витягу з Реєстру права вимоги. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України), у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). На підставі викладеного, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірного зобов`язання, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення боргу за кредитом в розмірі 54615,63 грн підлягають задоволенню, так як фактично отримані та використані [PERSON] кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що є порушенням грошового зобов`язання. З боку відповідача суду не наданого жодного належного та допустимого доказу на спростовування доводів, викладених позивачем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір, сплачений за подачу позову в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved