Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви 06.10.2025\~ТОВ «Споживчий Центр» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 26 560 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 8 000 грн; проценти за користування кредитом в розмірі 12 400 грн; комісія за надання кредиту в розмірі 720 грн; додаткова комісія за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1 440 грн; неустойки в розмірі 4 000 грн, а також судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп. В обґрунтування позову зазначає, що 12.02.2025 між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 8 000 грн зі сплатою процентної ставки «Стандарт» в розмірі 1% в день, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, та сплатою процентної ставки «Економ» в розмірі 0,5% в день, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, у яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Договором також передбачено комісію за надання кредиту в розмірі 720 грн та додаткову комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1 440 грн. Строк кредитування до 16.09.2025. Кредитодавець виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит на умовах та в порядку, передбаченому договором. Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 26 560 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 8 000 грн; проценти за користування кредитом в розмірі 12 400 грн; комісії за надання кредиту в розмірі 720 грн; додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1 440 грн; неустойки в розмірі 4 000 грн, які позивач просить стягнути з відповідача. Доводи сторін у справі Позивач просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідач подав відзив на позов, у якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість. Зазначив, що позивачем на підтвердження заборгованості не надано належних і допустимих доказів (первинних фінансових документів) на підтвердження перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача. Долучена до позову квитанція про перерахування кредитних коштів за підписом в.о. директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» не є таким документом, а тому не є належним і допустимим доказом на підтвердження перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача. Представник позивача подав відповідь на відзив, у якому просить позовні вимоги задовольнити. Зазначив, що наявна в матеріалах справи квитанція про перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача є первинним платіжним документом у розумінні Закону України «Про платіжні послуги», а відтак є належним та допустимим доказом надання коштів відповідачу. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 12.02.2025 між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 8 000 грн зі сплатою процентної ставки «Стандарт» в розмірі 1% в день, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, та сплатою процентної ставки «Економ» в розмірі 0,5% в день, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, у яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Договором також передбачено комісію за надання кредиту в розмірі 720 грн та додаткову комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1 440 грн. Строк кредитування до 16.09.2025 (а.с. 10). Цього ж дня ТОВ «Споживчий Центр» перерахувало на рахунок [PERSON] кредитні кошти в розмірі 8 000 грн (а.с. 9). Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 26 560 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 8 000 грн; проценти за користування кредитом в розмірі 12 400 грн; комісія за надання кредиту в розмірі 720 грн; додаткова комісія за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1 440 грн; неустойка в розмірі 4 000 грн (а.с. 17). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту підтверджується належними і допустимими доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Не заслуговують на увагу посилання відповідача, що надана квитанція про перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача в розмірі 8 000 грн, за підписом в.о. директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення», не є належним і допустимим доказом, оскільки вказаний документ достовірно підтверджує перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача. Документ містить дату, підписаний уповноваженою посадовою особою та скріплений печаткою юридичної особи. З огляду на принцип змагальності сторін, передбачений ст. 2 ЦПК України, відповідач свій обов`язок, встановлений ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не виконав, та не надав суду належних доказів на спростування доводів позивача. Зокрема відповідач не був позбавлений можливості надати суду виписку про рух коштів з особового рахунку на спростування факту отримання ним кредиту, однак таких доказів суду не надав. Щодо позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом, комісій та неустойки, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. При цьому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позивач має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки (Постанова ВП ВС від 28.03.2018 № 444/9519/12, Постанова ВС від 01.09.2022 № 225/3427/15-ц). Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 7 Заявки, яка є невід`ємною частиною кредитного договору, дата видачі кредиту 12.02.2025; сума кредиту 8 000 грн; строк, на який надається кредит 217 днів, до 16.09.2025. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% в день, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів; процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% в день, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт» (а.с. 13). Відповідно до графіку платежів, передбаченому п. 14. Кредитного договору, перші 3 чергові періоди користування кредитом становлять період з 12.02.2025 до 15.05.2025 (а.с. 13 зворот). Отже, з відповідача підлягають стягненню проценти із застосуванням процентної ставки «Стандарт» за період з 12.02.2025 до 15.05.2025, що становить 7 360 грн (8 000 грн х 1% в день х 92 календарні дні). Крім того, відповідно до графіку платежів, передбаченому п. 14. Кредитного договору, 4, 5, 6, 7 черговий періоди користування кредитом становлять період з 16.05.2025 до 16.09.2025 (а.с. 13 зворот). Таким чином, з відповідача підлягають стягненню проценти із застосуванням процентної ставки «Економ» за період з 16.05.2025 до 16.09.2025, що становить 4 920 грн (8 000 грн х 0,5% в день х 123 календарні дні). Отже, позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом підлягають частковому задоволенню в розмірі 12 280 грн (7 360 грн + 4 920 грн). Позовні вимоги про стягнення комісії за надання кредиту та комісії за обслуговування кредитної заборгованості підлягають задоволенню, оскільки вказані платежі сторони узгодили в умовах кредитного договору (пункти 8. 9. Заявки Кредитного договору, а.с. 13 зворот), а Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію (пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо) (п. 31.18. Постанови Верховного Суду від 13.07.2022 № 496/3134/19). У задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки (пені) необхідно відмовити, оскільки відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Висновки за результатами розгляду позовної заяви За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково підтверджуються належними, допустимим і достатніми доказами, є частково обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial