Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

26 серпня 2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовною заявою до Харківської міської ради, третя особа державний нотаріус Харківської міської державної нотаріальної контори Волохіна Олена Вячеславівна та просить в рахунок заборгованості [PERSON] за договором №1-07 на виготовлення визначити додатковий строк позивачу для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті брата [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] терміном три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить частина квартири [ADDRESS] . Зазначений факт підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим Десятніченко І.В., приватним нотаріусом ХМНО, 26.02.1999 року за реєстровим номером № 311. Оскільки це майно було придбано в період зареєстрованого шлюбу, інша частина квартири належить батькові Позивача [PERSON] . Перші місяці після смерті матері Позивач перебувала у шоковому стані. Втрата рідної людини дуже сильно вплинуло на стан її психіки, тривалий час вона приймала сильні заспокійливі ліки. 24 лютого 2022 року розпочалося широкомасштабне вторгнення Російської Федерації на територію України. Станом на початок війни до закінчення строку на подання заяви про прийняття спадщини у Позивача залишалося півтора місяці. Загальновідомим є факт, що у перші дні війни Харків щоденно піддавався обстрілам з боку окупаційних військ, у місто заїжджала важка техніка ворога, точилися вуличні бої. Рятуючи неповнолітнього сина від війни, Позивач виїхала із ним за кордон. 3 березня 2022 року Позивач із дитиною перетнули кордон із Молдавією, звідти вони поїхали до Чехії. Позивач не була підготовлена до такої ситуації, тому коштів ледь вистачало на продукти харчування та воду. Протягом п`яти місяців Позивач із дитиною проживали у таборах для біженців, виживали виключно за рахунок гуманітарної допомоги. Об`єктивної можливості скористатися у цей період послугами перекладача, нотаріуса, оплатити ці послуги у Позивача не було. У Консульствах України в тих Європейських країнах, де перебувала Позивач із дитиною (Чехія, Іспанія), на прийом можна було потрапити через три-чотири місяці після запису. У серпні 2022 року Позивач із сином приїхали до Канади, де згодом вона отримала дозвіл на роботу. Позивач змогла влаштуватися на роботу, почала заробляти кошти, у неї з`явилася можливість утримувати сина та похилого віку батька, який залишився в Україні, тобто з`явилися фінансові можливості і в тому числі для того, аби оформити необхідні документи для пересилання їх в Україну. Окрім об`єктивних причин пропуску строку, є і суб`єктивні причини. Так, важливою обставиною в оцінці дій Позивача є те, що вона була переконана у тому, що строк для прийняття спадщини вона не пропустить, адже в Україні діє воєнний стан. 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». У п. 3 цієї постанови зазначено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Ця обставина заспокоїла Позивача і вона мала обґрунтовані сподівання оформити свої спадкові права після закінчення дії воєнного стану та повернення в Україну. Перебуваючи у таборі для біженців з обмеженим інтернет-зв`язком, вона не знала і не могла знати про те, що 24.06.2022 року до згаданої постанови будуть внесені зміни і п. 3 буде викладений такій редакції: «установити, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини». Позивач була переконана у тому, що час для подання заяви про прийняття спадщини у неї є, оскільки в Україні продовжує діяти воєнний стан. На думку Позивача, впроваджуючи вищенаведені зміни у законодавстві урядовці порушили принцип правової визначеності, який, зокрема, полягає у тому, що особа своїх діях вправі розраховувати на розумну та передбачувану стабільність існуючого законодавства та можливість передбачати наслідки застосування норм права (легітимні очікування). У даному ж випадку орган виконавчої влади підзаконним актом двічі змінив правила, які встановлені законом. 01 лютого 2024 року Позивач оформила довіреність на оформлення спадкових прав, яка була посвідчена Джоанною Кітті Морі, нотаріусом провінції Нью-Брансвік у м. Фредеріктон графства Йорк. 12 червня 2024 року заступником Міністра закордонних справ у м. Оттава на довіреності був проставлений апостиль. 13 вересня 2024 року представник Позивача за довіреністю - Олійник О.М. звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гуменної А.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. За заявою представника нотаріусом було заведено спадкову справу № 78343978, про що свідчить відповідний Витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі. Разом із цим, постановою від 13.09.2024 року нотаріус відмовила Позивачу у видачі свідоцтва, у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. У постанові також зазначено: з матеріалів спадкової справи також вбачається, що інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. Таким чином, станом на 13 вересня 2024 року спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлої [PERSON] немає. В зв`язку із викладеним, позивач була вимушена звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 серпня 2024 року позов Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 листопада 2024 року позов [PERSON] до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали. На виконання ухвали суду від 29.11.2024 року представником позивача вказані недоліки позовної заяви були усунуті. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 грудня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Призначено підготовче судове засідання. 14\~березня 2025\~року від\~представника відповідача\~Харківської міської\~ради надійшов\~відзив на\~позовну заяву,\~відповідно до\~якого представник\~просив відмовити\~в задоволенні\~позову. Відповідно до якого вважають, що наведені позивачем обставини не обґрунтовують позовну заяву та не доводять наявності поважних причин для надання додаткового строку для подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини у зв`язку з наступним. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»). В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач намагався використати всі надані йому законодавством можливості, а саме скористатися правом звернутися у шестимісячний строк до нотаріуса з метою вчинення відповідної нотаріальної дії до широкомасштабного вторгнення рф на територію України, не обґрунтованими та недоведеними являються причини пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судова практика свідчить, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Просили визнати причини пропуску строку для подачі відзиву на позовну заяву Харківською міською радою такими, що є поважними та поновити Харківській міській раді строк на подачу відзиву на позовну заяву у справі № 639/7847/24. У задоволені позову [PERSON] до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити. Судові витрати покласти на позивача. Справу № 639/7847/24 розглядати за відсутності представника Харківської міської ради за наявними в матеріалах справи доказами. 18 березня 2025 року судом зареєстрована заява представника позивача адвоката Олійник О.М., сформована в системі «Електронний суд» 17.03.2025 про зміну підстав позову, до заяви долучені доказі направлення копії заяви учасникам справи. Позивач доводиться померлій донькою, при цьому прізвище матері « [PERSON] », прізвище Позивача « [PERSON] ». На час відкриття спадщини Позивач мала у розпорядженні свідоцтво про розірвання шлюбу, згідно якого [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 08.11.2006 року, проте копії свідоцтва про шлюб у розпорядженні Позивача не було. Між тим саме свідоцтво про шлюб є тим документом, який підтверджує зміну прізвища Позивача з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ситуація ускладнювалася тим, що колишній чоловік Позивача громадянин рф, їх шлюб був зареєстрований відділом ЗАГС таловського району управління запису актів громадянського стану адміністрації воронежської області . Виїхати у воронежську область, аби отримати копію актового запису про шлюб або інший документ, який би підтверджував факт реєстрації шлюбу, Позивач можливості не мала, тож була вимушена просити колишню свекруху, щоб остання допомогла такий документ отримати. У матеріалах справи наявна довідка про укладення шлюбу № А -00129 між гр. [PERSON] та гр. [PERSON] , видана відділом ЗАГС таловського району. Дата видачі цієї довідки 18 лютого 2022 року. Тобто, документ, за відсутності якого Позивач не мала можливості підтвердити свої родинні відносини із матір`ю, а відтак не мала можливості подати заяву про прийняття спадщини, був виданий державним органом рф за 6 днів до початку повномасштабного вторгнення в Україну. До початку воєнних дій кореспонденція з російської федерації надходила в Україну протягом двох-трьох тижнів, інколи місяця, а з початком війни поштове сполучення з державою агресором було повністю припинено. Тож за жодних обставин, отримати довідку до 24 лютого 2022 року Позивач не могла. Позивач до теперішнього часу не знає, яким чином лист із довідкою все ж таки надійшов на її адресу. Влітку 2023 року батько Позивача дістав цей лист з поштової скрині. Отже, можна констатувати, що Позивач не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини у строк з 07 жовтня 2021 року до літа 2023 року у зв`язку із тим, що вона не могла підтвердити родинні відносини із спадкодавцем своєю матір`ю. При цьому, той факт, що Позивач ініціювала процес отримання довідки про шлюб свідчить про те, що вона мала намір і бажання подати таку заяву, належним чином оформити свої спадкові права. Тобто, її поведінка у цій ситуації була добросовісною і відповідальною. Отже у даному випадку причинами пропуску Позивачем строку для прийняття спадщини є: відсутність документу, що підтверджує родинні зв`язки із спадкодавцем, відсутність можливості отримати такий документ в Україні, широкомасштабна війна на території України, вимушений, терміновий переїзд за кордон, відсутність фінансів та велика відстань між місцем перебуванням Позивача та місцем знаходження спадкового майна. Крім того, причиною пропуску цього строку стали непередбачувані дії уряду України, внаслідок яких Позивач обґрунтовано розраховувала на можливість оформлення своїх спадкових прав після завершення дії воєнного стану в Україні. Ухвалою суду від 18 березня 2025 року прийнято до рогляду заяву представника позивача [PERSON] адвоката Олійник Оксани Михайлівни про зміну підстав позову по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Копію ухвали надіслано сторонам по справі та відкладено підготовче судове засідання. 21 квітня 2025 року надійшла заява представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про витребувати у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гуменної Анни Анатоліївни копії спадкової справи, заведеної після смерті матері позивачки - [PERSON] . Ухвалою суду від 21 квітня 2025 року клопотання представника позивача [PERSON] \~ \~адвоката Олійник\~Оксани Михайлівни \~задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гуменної Анни Анатоліївни копію спадкової справи № 22/2024), заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Законом України від 26 лютого 2025 року № 4273-IX внесено зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, який набув чинності 25.04.2025. Зокрема, змінено найменування Жовтневого районного суду міста Харкова на Новобаварський районний суд міста Харкова. 30 травня 2025 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи №22/2024 заведена після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 24 червня 2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.. Призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача адвокат Олійник О.М., яка діє на підставі ордеру, підтримали заявлені позовні вимоги та дали пояснення анологічні викладеним в позові та заяві про зміну підстав позову. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, матеріали справи містять заяву з проханням розглянути справу за відсутності представника за наявними доказами. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, судовим розглядом було встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , про що в книзі реєстрації актіі про народження 13.11.1985 зроблено відповідний актовий запис за №1052. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до довідки про укладення шлюбу №А-00129, форми №5 складеної Таловським районним управлінням ЗАГС Воронежської області від 18.02.2022 вбачається що 12 вересня 2003 року [PERSON] , [INFO] , громадянин Росії уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , громадянкою України, після уладення шлюбу призвище дружини [PERSON] , актовий запис №108 (а.с. 13). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого [PERSON] віддлом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова від 08.11.2006, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвано шлюбів зроблено відповідний актовий запси за №403 від 2006 року лисопада місяця 08 числа. Після реєстрації розірвання шлюбу присвоюються прізвища: їй [PERSON] (а.с. 14). Таким чином позивач [PERSON] є донькою померлої [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , померла у місті Харків [INFO] у віці 61 року, про що 11 жовтня 2021 року складено відповідний актовий запис №18705, та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 11.10.2021 (а.с. 15). За життя [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу, посвідченим приватним\~нотаріусом ХМНО\~Десятніченко І.В.,\~ 26.02.1999\~року за\~реєстровим номером\~№ 311 (а.с. 16.) Як зазначила позивач, це майно було придбано в період зареєстрованого шлюбу, проте згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 30.11.2010, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, актовий запис №321 (а.с. 29). Стаття 1220 ЦК України\~передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно вимогам\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Стаття 1258 ЦК України\~зазначає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановленихстаттею1259 цього Кодексу. Згідно ч. 1\~ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , отже спадкоємці повинні були звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини до 07 квітня 2022 року. Зазначена вимога поширються на позивача, як спадкоємця за законом та яка не проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом з тим, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64 від 22.02.2022 введено воєнний стан, який діє до теперішнього часу. Згідно\~Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05 год.30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. В подальшому неодноразово строк воєнного стану продовжувався, та він дії до теперішнього часу. Згідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній по 28.06.2022, було установлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Постановою КМУ від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану», перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Водночас відповідні зміни щодо строків прийняття спадщини не були внесені до ЦК України, а відтак норми постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164не змінюють та не зупиняють визначенихст. 1270 ЦК Українистроків для прийняття спадщини. Водночас нормипостанови Кабінету\~Міністрів України\~від 28.02.2022\~№ 164 щодо зупинення перебігу строку для прийняття спадщини є такими, що вводять в оману спадкоємців, та у даному випадку, як стверджує позивач, зумовили пропуск ним строку для прийняття спадщини. Як встановлено судом, позивач [PERSON] , в особі свого представника [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією спадкової справи №22/2024. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №78343671 від 13.09.2024 про відсутність заповіту від імені померлої та Інформаційна довідка №78344039 від 13.09.2024 зі Спадкового реєстру відсутні спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину та Інформаційна довідка з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 13.09.2024 про відсутність інших осіб, окрім спадкодавця, місце проживання яких було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] на час її смерті. Постановою дприватного\~нотаріуса Харківського\~міського нотаріального\~округу Гуменною\~А.А.\~від 13.09.2024\~відмовлено [PERSON] \~у вчиненні\~такої \~нотаріальної дії,\~як видача\~свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що спадкоємець пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. З матеріалів спадкової справи також вбачається, що інших спадкоємців, які прийняли спадщинк, немає (а.с. 112 137). Верховний Суд у постанові від 18.01.2023 у справі №580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації. Представник позивача зазначила, що встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті матері позивач пропустила з поважної причини, а саме тому, що позивач, побоюючись за своє життя та життя сина була змушена виїхати з країни, що підтверджується копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон № [NUMBER] , виданого 01.03.2016 та (а.с. 8-11). Ситуація ускладнювалася тим, що колишній чоловік позивача громадянин рф, їх шлюб був зареєстрований відділом ЗАГС таловського району управління запису актів громадянського стану адміністрації воронежської області. Виїхати у воронежську область, аби отримати копію актового запису про шлюб або інший документ, який би підтверджував факт реєстрації шлюбу, Позивач можливості не мала, тож була вимушена просити колишню свекруху, щоб остання допомогла такий документ отримати. Позивач не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини у строк з 07 жовтня 2021 року до літа 2023 року у зв`язку із тим, що вона не могла підтвердити родинні відносини із спадкодавцем своєю матір`ю. При цьому, той факт, що Позивач ініціювала процес отримання довідки про шлюб свідчить про те, що вона мала намір і бажання подати таку заяву, належним чином оформити свої спадкові права. Тобто, її поведінка у цій ситуації була добросовісною і відповідальною. 01 лютого 2024 року Позивач оформила довіреність на оформлення спадкових прав, яка була посвідчена Джоанною Кітті Морі, нотаріусом провінції Нью-Брансвік у м. Фредеріктон графства Йорк. 12 червня 2024 року заступником Міністра закордонних справ у м. Оттава на довіреності був проставлений апостиль (а.с. 116-124). Відповідно до\~ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. В\~постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1ст.1269\~ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п.2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5\~вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п.3.5. гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5. Відповідно до\~ст.1272 ЦК України\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи зі змісту ст.1272 ЦК України\~позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:\~1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними (див. постанову Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі № 545/1231/23). Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Верховний Суд у постанові від 19 грудня 2024 року у справі№ 553/6658/22 враховуючи справи, а саме введення у країні воєнного стану, пов`язаного із військовою агресією російської федерації проти України, активні бойові дії та бомбардування м. Харкова та Харківської області, реальне існування загрози життю позивача, неодноразова зміна законодавства щодо прийняття спадщини у період дії воєнного стану, незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини на підставі частини третьої статті 1272 ЦК України. Близькі за змістом висновки містяться в постановах Верховного Суду від 10 липня 2024 року в справі № 522/13476/23 (провадження № 61-7645св24), від 14 серпня 2024 року в справі № 537/3556/22 (провадження № 61-2839св24). На думку суду, у позивача були об`єктивні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки зміст державних нормативних актів, що регулювали питання спадкування в період дії воєнного стану мав мінливий характер, відносини з країною агресором розіврано, а тому отримати необхідін докумнти було неможливо. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1\~статті 76 ЦПК України\~зазначає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України\~передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до норм ч. 5ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Загальновідомим є факт, що\~Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим\~Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який тривав на час розгляду заяви та неодноразово продовжувався. З урахуванням веденого в Україні воєнного стану, у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасного сбору документів та подачі заяви про прийняття спадщини. При цьому пунктом 3\~постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~(в редакції від 28.02.2022) установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Відповідно до п.3\~Постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~(в редакції від 29.06.2022), перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Судом встановлено, що спадкоємцем за законом є позивач, яка пропустила строк на подачу заяви про прийняття спадщини, інші спадкоємці відсутні, а сама спадщина відповідно до вимогст.1277 Цивільного кодексу України відумерлою не визнана, а отже вона є досі відкритою, тому, відповідно до ч.1ст. 1268 Цивільного кодексу України, позивач має право на її прийняття як спадкоємець за законом. Враховуючи загальновідомі події, евакуацію позивача за кордон, відсутністю можливості, реєстрацію шлюбу в рф, положення законодавства в частині вимог щодо строків для прийняття спадщини суд доходить висновку, що позивач звернулась до суду із цим позовом, оскільки у інший спосіб захистити своє право можливості не має, пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин і вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м. Харкові строком на один місяцьз н дня набрання законної сили рішення суду. Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству та не порушує права третіх осіб. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Судові витрати у відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved