Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем (батьком) [PERSON] на день його смерті, тобто на час відкриття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день смерті батька, залишилося спадкове майно, яке складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ПКСП «Комуніст» с. Миколаївка, Миколаївської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області. За життя [PERSON] заповіту не склав, на день смерті в шлюбі не перебував, заявник є єдиною спадкоємицею всього спадкового майна за законом. З вересня 2013 року у зв`язку з погіршенням здоров`я батька, заявниця почала постійно проживати без реєстрації, разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вони проживали однією сім`єю разом з батьком до дня його смерті за вищевказаною адресою, вели спільне господарство, вона здійснювала догляд за ним та провела поховання за власний рахунок. 16 вересня 2025 року вона звернулася до приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Піскуна О.С. із заявою та необхідними документами для видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ПКСП «Комуніст», після смерті батька [PERSON] , приватним нотаріусом заведено спадкову справу щодо спадкового майна та відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне заявнику для оформлення спадщини на спадкове майно. Ухвалою суду від 22.09.2025 заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. В судове засідання заявник не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, а також вказала, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що заявлені вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 16.12.2013 виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області (а.с.4) Родинні відносини між заявником [PERSON] та покійним [PERSON] , зокрема, що покійний був її батьком підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] від 24.02.1990 (післяшлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.11.2012) де батьком зазначений: [PERSON] , матір`ю зазначена: [PERSON] (а.с. 6, 7). З копії Сертифіката на право власності на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0123905 від 21.04.1997 вбачається, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності приватно-колективного сільськогосподарського підприємства «Комуніст» (с. Миколаївка, Миколаївської сільської рада Ємільчинського району Житомирської області) розміром 6,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.12). Згідно копії довідки Миколаївського старостинського округу Ємільчинської селищної ради Житомирської області від 14.05.2025 за № 348 вбачається, що [PERSON] на день смерті [INFO] постійно проживав та був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до копії довідки Миколаївського старостинського округу Ємільчинської селищної ради Житомирської області від 14.05.2025 за № 3252 вбачається, що на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , разом із ним за адресою: [ADDRESS] , постійно проживала без реєстрації його дочка [PERSON] , яка його доглядала, вели спільне господарство, провела поховання за власний рахунок та протягом шести місяців з дня смерті батька користувалася спадковим майном, а саме житловою будівлею і присадибними ділянками. Довідка видана на підставі пояснень сусідів: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10 зворотній бік). В своїх письмових поясненнях від 10.11.2025, які надані суду: [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] на день смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживала разом з ним без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , доглядала батька, вели спільне господарство, провела поховання за власний рахунок та протягом шести місяців з дня смерті батька користувалася спадковим майном, а саме житловою будівлею і присадибними ділянками. Відповідно до\~копії постанови\~про відмову\~у вчиненні\~нотаріальної дії\~№610/02-31/178/25\~від 16.09.2025,\~у зв`язку\~з відсутністю\~факту прийняття\~спадщини,\~приватний нотаріус\~Звягельського районного\~нотаріального округу\~Житомирської області\~Піскун О.С.,відмовив [PERSON] \~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом після\~смерті батька\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~померлого [INFO] ,\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~у землі,\~яка перебувала\~у колективній\~власності ПКСП\~«Комуніст» с.\~Миколаївка,\~Миколаївської сільської\~ради Ємільчинського\~району Житомирської\~області (а.с.\~15,\~15зворотній бік). Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 1 ст. 316 ЦПК України встановлено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.12 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (із змінами), видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.п.3.20 п. 3 гл.10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (із змінами), факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини підтверджується: витягом з реєстру територіальної громади; довідкою про реєстрацію місця проживання; іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (паспортом громадянина України, виготовленим у формі книжечки, з відміткою про реєстрацію постійного місця проживання громадянина, якщо спадщина відкрилась до 01 грудня 2021 року, рішенням суду тощо). Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 10.01.2019 по справі № 484/747/17 дійшов висновку, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця (позивач) за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем,оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Аналогічного змісту висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 26.04.2023 у справі № 204/1052/20, додатково Верховним Судом у вказаній постанові наголошено, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Відтак, проаналізувавши встановлені під час судового розгляду обставини справи, а також зібрані докази, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті за адресою: [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду на підставі досліджених безпосередньо судом доказів. Враховуючи вищевикладене та оскільки встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини для заявника має юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне їй для реалізації своїх прав на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, з урахуванням всіх встановлених обставин справи, суд вважає, що заява [PERSON] підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved