Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Від представника позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» Тараненко А.І. до Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшов вищезазначений позов, в якому просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС Кредит» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № 00-9628502 (кредитний договір) від 15.02.2024 року на суму 6 000,00 гривень. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням одноразового ідентифікатора. Отже, відповідач [PERSON] підписала вищезазначений договір шляхом введення одноразового ідентифікатора «35178». У кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми та строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. На виконання умов кредитного договору, 15.02.2024 року ТОВ «МАКС Кредит» ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі Онлайн» на платіжну картку № [NUMBER] , що в свою чергу свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. Позичальник свої зобов`язання виконав щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від ТОВ «Платежі Онлайн» з відміткою та додатком до нього. Відповідач своїх обов`язків щодо повернення кредиту не виконує, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. 21.10.2024 року ТОВ «МАКС Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали Договір факторингу №21102024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №00-9628502 від 15.02.2024 року. За цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані Зазначені в Реєстрі Боржників. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024 року, від ТОВ «МАКС Кредит» до ТОВ «ФК ЕЙС» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 43 650,00 гривень, яка складається з: 6\~600,00 гривень заборгованість по кредиту, 37\~050,00 гривень заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. У зв`язку з чим, ТОВ «ФК ЕЙС» звернувся до суду та просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договір №00-9628502 від 15.02.2024 року у загальному розмірі 43 650,00 гривень, судовий збір у розмірі 2\~422,40 гривень, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі\~7\~000,00 гривень. Ухвалою суду від 23 липня 2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін і відкрито провадження у справі та витребувано у АТ «Універсал Банк»\~(\~код ЄДРПОУ:\~21133352,\~04114,\~м.\~Київ,\~вул.\~вул.\~Автозаводська,\~буд.\~54/19) наступні відомості: -чи емітувалась на ім?я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжна картка маска-картки № [NUMBER] / чи будь-яка інша платіжна картка; -інформацію про зарахування коштів на картковий рахунок - маска карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за період 15.02.2024 - 20.02.2024 у сумі 6000 грн; (безготівкове зарахування згідно транзакції № 40799-17051-23254 від 15.02.2024 12:08:26); -інформацію чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки № [NUMBER] -XХXХ-0045 та чи знаходиться/знаходився номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); -у випадку, якщо номер телефону: [NUMBER] не знаходиться в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за платіжною карткою маска-картки № [NUMBER] -XXXX-0045 - надати номери телефонів що знаходяться в анкетних даних клієнта банку за платіжною карткою маска-картки № [NUMBER] -XХХХ-0045; -у разі підтвердження зарахування коштів на картковий рахунок - маска карти № [NUMBER] -XXXX-0045, що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за період 15.02.2024 - 20.02.2024 у сумі 6000 грн; (безготівкове зарахування згідно транзакції № 40799-17051-23254 від 15.02.2024 12:08:26) надати належним чином завірені первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію; -повний номер рахунку маска-картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); -??у випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи - надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти боржника); -випадку, якщо картковий рахунок - маска карти № [NUMBER] -XXXХ-0045 не належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) - надати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок - маска карти № [NUMBER] . 15.08.2025 року на виконання вищевказаної ухвали суду від АТ «Універсал Банк» надійшла інформація по клієнту [PERSON] , а саме банківська карта № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) емітована (випущена) на ім`я [PERSON] . Також від АТ«Універсал Банк на адресу суду надійшла виписка по рахунку № [NUMBER] за період з 15.02.2024 року по 20.02.2024 року. Представник позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» Тараненко А.І. до судового засідання не з?явився, в прохальній частині позовної заяви зазначив про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася за невідомих суду причин, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, проте до суду не прибула, відзиву на позов не подавала, будь-яких заяв (клопотань) від неї не надходило, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 15.02.2024 року між ТОВ «МАКС Кредит» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № 00-9628502 на суму 6 000,00 гривень, строк кредитування 360 календарних днів, на споживчі потреби, дата повернення кредиту 09.02.2025 року. Згідно умов цього Кредитного договору позичальник зобов?язується сплатити одноразово комісію за надання кредиту у сумі 600 гривень. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка складає 2,47% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в п.1.3 договору (за виключенням строку кредитування, коли позичальник має право на використання зниженої процентної ставки). Знижена процентна ставка складає 0,86 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою сплати процентів, визначеною п.1.3.1 договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 25 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом (дати видачі кредиту) протягом строку кредитування, зазначеного в п.1.3 договору. У кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми та строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. Вказаний договір було підписано відповідачем [PERSON] електронним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатору «35178». Судом також встановлено, що 15.02.2024 року ТОВ «МАКС Кредит» ініціювало переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі Онлайн» на платіжну картку № [NUMBER] , який зазначено відповідачем в заявці на отримання кредиту, що підтверджується інформаційною довідкою від ТОВ «Платежі Онлайн» № 1289/10 від 30.10.2024 року, що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти відповідачу виконав в повному обсязі. Матеріалами справи також підтверджено, що 21.10.2024 року ТОВ «МАКС Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали Договір факторингу №21102024-МК/ЕЙС, відповідно до якого ТОВ «МАКС Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги та приймає належні ТОВ «МАКС Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників за вказаним Договором факторингу. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024 року, від ТОВ «МАКС Кредит» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 43 650,00 гривень. Позивач наголошує, що відповідач, як позичальник, має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЕЙС» за кредитним договором №00-9628502 від 15.02.2024 року у загальному розмірі 43 650,00 гривень, яка складається з: 6\~600,00 гривень заборгованість по кредиту, 37\~050,00 гривень заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов?язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок попереднього кредитора, ні на рахунок позивача. Згідно\~ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений документ сформований в системі іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~ст. 514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» набув право належного кредитора до відповідача [PERSON] за кредитним договором №00-9628502 від 15.02.2024 року. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша\~статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України). За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 6\~ЦК\~України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга\~статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12\~Закону\~України «Про\~електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що відповідач уклав із ТОВ «МАКС Кредит»\~відповідний кредитний договір №00-9628502 від 15.02.2024 року, який підписаний електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, що підтверджується матеріалами справи. Вказаний кредитний договір містить такі істотні умови як сума кредитного ліміту, строк дії кредиту, тип та розмір процентної ставки, розмір реальної процентної ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту. Також матеріали справи містять підписаний позичальником вказаним способом Паспорт споживчого кредитування, який містить інформацію щодо основних умов кредитування, розмірів реальної процентної ставки, платежів за супроводження кредиту. Тобто позивач довів обставину ознайомлення відповідача з істотними умовами такого кредитного договору зокрема про розмір та порядок повернення кредиту, розмір та порядок сплати процентів. З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладання та підписання відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора вказаного кредитного договору у повній мірі свідчить про обставину укладення такого між первісним кредитором та відповідачем, як позичальником. Позивачем доведено факт отримання відповідачем коштів за наявним в матеріалах справи кредитним договором, що зокрема підтверджується довідками про здійсненні транзакції на суму 6\~000,00 гривень первісним кредитором на картковий рахунок позичальника суми кредитних коштів, а також випискою особового рахунку за кредитним договором. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12,81\~ЦПК України є його процесуальним обов`язком. Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі, то позов в цій частині ґрунтується на законі та підлягає задоволенню, у зв`язку із чим суд стягує із відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6\~600,00 гривень. Згідно з абз. 11\~статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ\~документ, який містить відомості про господарську операцію. Відповідно до частини першої\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Схоже визначення первинних документів міститься й у Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому\~наказом Мінфіну від 24 травня 1995 року № 88. У пункті 2.1 Положення вказано, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, і включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Згідно пункту 2\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. На виконання вищевказаних норм закону та в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач надав суду документи щодо надання кредиту позичальнику, а саме: договори позики та додаткові угоди до них, які містить підписи обох сторін, і в кредитних правовідносинах є первинним бухгалтерським документом. Окрім того, з матеріалів справи чітко вбачається, що позивачем до позовної заяви додано витяг з реєстру боржників, з яким і пов`язано набуття позивачем права вимоги. З огляду на положення частини першої\~статті 1046 ЦК України, а також частини першої\~статті 1049 ЦК України\~належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики. Судом встановлено, що відповідач не виконав зобов`язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого допустив заборгованість за кредитним договором, що підтверджено матеріалами справи. Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі, то позов в частині стягнення заборгованості за тілом позики ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Частиною 1\~статті 1048 ЦК України\~встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Разом із цим, за змістом\~статті 1048 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 04 липня 2018 року (справа №310/11534/13-ц), в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року (справа №300/438/18). Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за договором кредитної лінії №00-9628502 від 15.02.2024 року у загальному розмірі 43 650,00 гривень, яка складається з: 6\~600,00 гривень заборгованість по кредиту, 37\~050,00 гривень заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом. Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку за період 21.10.2024-15.05.2025. Суд також зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем позовні вимоги доведено, такі вимоги є обґрунтованими, підтверджені доказами, внаслідок чого суду задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Згідно ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України\~визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Положеннями\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, в матеріалах даної справи наявний укладений 07 квітня 2025 року між позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» Договір про надання правничої допомоги № 07/04/25-02, відповідно до умов якого, адвокатському бюро надається право представляти права та інтереси клієнта (бути представником клієнта) в усіх судових установах України, а також, в органах державної влади та місцевого самоврядування, на підприємствах та організаціях, органах МВС України, прокуратурі, у приватних виконавців. Адвокатському бюро надається право на подання та підписання усіх документів, необхідних для виконання доручень клієнта, в тому числі й від імені клієнта. Згідно п.п.3.1 та 3.2 вказаного Договору отримання винагороди Адвокатським бюро з надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару. При визначені розміру гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення; ступінь складності правових питань, що стосується доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю Адвокатським бюро інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення з точки зору інтересів клієнта; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин Адвокатського бюро з клієнтом; професійний досвід, науково - теоретична підготовка та репутація Адвокатського бюро. Згідно п.3.3 Договору гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами у Додатку №1 до цього Договору: усна консультація: 1 год. 500,00 гривень; вивчення матеріалів справи: 1 год.- 500,00 гривень; складання адвокатського запиту: 1 год.- 500,00 гривень; складання клопотання про витребування доказів:1 год.- 500,00 гривень; складання позовної заяви: 1 год.- 2 500,00 гривень тощо. Пунктом 3.4 Договору про надання правничої допомоги передбачено, що після належного виконання доручення Адвокатського бюро надає клієнту Акт прийому\~передачі наданих послуг. Відповідно до Акту прийому\~передачі наданих послуг від 15.05.2025 року, який є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025 року, Адвокатського бюро «Тараненко та партнери» надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» наступні послуги по клієнту [PERSON] :\~складання позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-9628502 від 15.02.2024 року, 2 години 5\~000,00 гривень; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника, яким є [PERSON] за кредитним договором №00-9628502 від 15.02.2024 року,\~2 години - 1 000 гривень; складання адвокатського запиту: 1 година- 500,00 гривень; складання клопотання про витребування доказів:1 година - 500,00 гривень. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява №19336/04). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує практику Європейського суду з прав людини з розв`язання питання відшкодування судових витрат, яка зазначена ним у рішеннях від 26.02.2015р. у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», і зроблено висновок, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. З огляду на вищенаведене, суд вважає співмірним в даному випадку є стягнення на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 гривень, з урахуванням складності справи та фактичного обсягу виконаних робіт. Відповідно до приписів ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved