Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

30 квітня 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Чернігівської обласної ради, голови Чернігівської обласної ради [PERSON] , в якому просить стягнути по 100000 грн. з кожного моральної шкоди. Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02\~жовтня 2024\~року позов [PERSON] до Чернігівської обласної ради про зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Зобов`язано Чернігівську обласну раду прийняти рішення по заяві [PERSON] від 15 липня 2024 року про повернення його до роботи на посаді виконуючого обов`язки начальника Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради з 16 липня 2024 року. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 10 березня 2025 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 жовтня 2024 року - змінено. Зобов`язано Чернігівську обласну раду допустити [PERSON] до виконання обов`язків начальника Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради й видати розпорядження про допуск його до виконання цих обов`язків з дня видачі такого розпорядження. Вказаними вище судовими рішеннями встановлено порушення трудових прав позивача, що свідчить про умисний характер таких дій з боку відповідачів. Так, з часу початку збройної агресії проти України позивач добровільно мобілізувався до лав Збройних Сил України. 26 березня 2024 року позивача звільнено з військової служби. Одночасно із звільненням з військової служби при медичному обстеженні в позивача виявили онкологічне захворювання, тому з березня 2024 року по липень 2024 року він проходив курс лікування, в тому числі мав хірургічне втручання, хіміотерапію. З 16 липня 2024 року позивача не допустили до виконання службових обов?язків. Таким чином, з 16 липня 2024 року до 13 березня 2025 року позивач був позбавлений коштів на проживання та лікування, про що посадовим особам Чернігівської обласної\~ради було відомо. Незаконні дії та рішення відповідачів були спрямовані на пригнічення позивача, зміну його звичайних умов життя шляхом умисного доведення до важкого фінансового стану. Позивач є учасником бойових дій, після демобілізації та тривалого лікування йому довелося займатися пошуком коштів для виживання під час війни та лікування онкозахворювання. Лише 13 березня 2025 року голова Чернігівської обласної ради видала розпорядження про допуск позивача до виконання обов`язків начальника Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради з 14 березня 2025 року, а вже через 5 днів позивача було звільнено з роботи та виплачено заробітну плату. Таким чином, позивач більше ніж півроку у зв`язку з порушенням його трудових прав відповідачами відчував несправедливість, байдужість, сильний душевний біль та переживання, що спричинили йому моральну шкоду та до цього часу відчуває негативні зміни у своєму психоемоційному стані, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського\~районного суду\~м.\~Чернігова від 06 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; визначено відповідачам строк для подачі відзиву на позов. В установлений судом строк відповідачі\~подали відзив на позов, в якому просять відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві на позов відповідачі вказують, що позивачем не надано будь-яких даних, на підставі яких можна встановити завдання моральної шкоди, наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги щодо завдання моральної шкоди. У справах про відшкодування моральної шкоди обов?язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. При цьому, сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди, оскільки моральна шкода має бути обов?язково аргументована поза розумним сумнівом із зазначенням того, які конкретно дії (бездіяльність) спричинили моральні переживання та наскільки вони були інтенсивними, щоб сягнути рівня страждань. Однак, позивачем жодних доказів до суду не надано. Натомість, позивач сам допустив бездіяльність, проігнорувавши лист вищестоящого органу управління щодо надання необхідних документів та пояснень щодо відсутності на робочому місці за період після звільнення з військової служби по дату звернення: а саме з 26 березня 2024 року до 16 липня 2024 року. Позивач не довів, якими саме діями чи бездіяльністю йому спричинено моральну шкоду кожним конкретним відповідачем. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Але ні сума вимоги, ні факт моральної шкоди, нібито спричиненої відповідачами позивачу, не підкріплені доказами. Розмір моральної шкоди є завищеним та не підтверджений необхідними доказами. Позивач відповідь на відзив не подав. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 червня 2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження в справі і призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 листопада 2025 року провадження в справі за позовом [PERSON] до Чернігівської обласної ради, голови Чернігівської обласної ради Дмитренко Олени Борисівни про стягнення моральної шкоди в частині вимог про стягнення моральної шкоди, пред`явлених до голови Чернігівської обласної ради [PERSON] , - закрито. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд його задовольнити. Представники відповідача у судовому засіданні вказали, що відповідач позов не визнає з підстав, вказаних у відзиві. Заслухавши доводи представника позивача, представників відповідача та дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02\~жовтня 2024\~року позов [PERSON] до Чернігівської обласної ради про зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Зобов`язано Чернігівську обласну раду прийняти рішення по заяві [PERSON] від 15 липня 2024 року про повернення його до роботи на посаді виконуючого обов`язки начальника Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради з 16 липня 2024 року. Стягнуто з Чернігівської обласної ради на користь держави судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп. (а.с. 14-17). Постановою Чернігівського апеляційного суду від 10 березня 2025 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 жовтня 2024 року - змінено. Зобов`язано Чернігівську обласну раду допустити [PERSON] до виконання обов`язків начальника Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради й видати розпорядження про допуск його до виконання цих обов`язків з дня видачі такого розпорядження (а.с. 19-21). Розпорядженням Чернігівської обласної ради № 58 від 13 березня 2025 року з метою виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 жовтня 2024 року, постанови Чернігівського апеляційного суду від 10 березня 2025 року в справі № 750/11827/24,

Outcome: partial