Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

18 квітня 2025 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Приватного підприємства «Керуюча компанія «КОІН» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача у ненаданні інформації на адвокатські запити від 13 січня 2025 року та від 14 березня 2025 року і зобов`язати відповідача невідкладно надати таку інформацію. Також просив стягнути з відповідача судові витрати. Позов обґрунтований тим, що 13 січня 2025 року та 14 березня 2025 року позивач, діючи в інтересах свого клієнта - [PERSON] направив реєстрованими поштовими відправленнями № 4160700030700 та № 416070041001 на адресу відповідача адвокатські запити з проханням протягом п`яти робочих днів з дня отримання даних запитів надати інформацію, необхідну для надання правової допомоги клієнту. До вказаних адвокатських запитів позивачем було долучено засвідчена належним чином копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, а також ордер на надання правничої (правової) допомоги. Однак, відповідей на адвокатські запити відповідач не надав всупереч вимогам ч. 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», яка передбачає надання відповіді не пізніше п`яти днів з дня отримання запитів. 22 травня 2025 року від представника Приватного підприємства «Керуюча компанія «КОІН» надійшов відзив на позов із запереченнями проти нього. Заперечення обґрунтовані наступними обставинами. 13 січня 2025 року позивач направив відповідачу адвокатський запит від 13 січня 2025 року. 22 січня 2025 року відповідач отримав вищезазначений адвокатський запит, що підтверджується відповідним поштовим ідентифікатором 4160700030700. 24 січня 2025 року засобом поштового зв`язку «Укрпошта» відповідач направив позивачу відповідь, якою було повідомлено, що в порушення вимог абз. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до адвокатського запиту було додано непосвідчену копію ордеру, у зв?язку із чим відсутні підстави для розгляду адвокатського запиту по суті та надання відповіді на поставлені у запиті питання. 09 лютого 2025 року відповідь була повернена відповідачу у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання, та 14 лютого 2025 року була вручена відправнику. Таким чином, відповідач у встановлений законом термін надіслав відповідь на адвокатський запит від 13 січня 2025 року, однак позивач не здійснив належних дій для отримання кореспонденції. 26 березня 2025 року відповідач отримав від позивача повторний адвокатський запит від 14 березня 2025 року, який був цілком ідентичний первинному адвокатському запиту від 13 січня 2025 року, на який відповідачем вже було надано вичерпну та аргументовану відповідь у встановлений законодавством термін, та до якого також було надано непосвідчену копію ордеру. Тобто, на думку представника відповідача, позивач фактично вимагав надання тієї самої інформації, яка вже була належним чином опрацьована та надана відповідачем раніше. 29 травня 2025 року [PERSON] надав відповідь на відзив, в якій зазначив про те, що відмова відповідача у розгляді адвокатського запиту від 13 січня 2025 року на підставі надання позивачем оригіналу ордеру, а не посвідченої копії є надмірним формалізмом, що підтверджує факт протиправної бездіяльності відповідача. Крім того, у вказаному адвокатському запиті позивач просив надіслати відповідь за адресою: 41607, м. Конотоп, вул. Деняка, 5. Однак відповідачем відповідь направлена була за неправильною адресою, а саме, індекс зазначено 41615, що стало підставою для неотримання її позивачем. Позивач у відкрите судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник Приватного підприємства «Керуюча компанія «КОІН» у судове засідання не з`явився, просив провести розгляд справи у його відсутність та відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності дійшов висновків про наявність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи наступні фактичні обставини. Згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії [NUMBER], [PERSON] має право на заняття адвокатською діяльністю. Згідно накладної Укрпошти № 4160700030700, [PERSON], 13 січня 2025 року направив на адресу Приватного підприємства «Керуюча компанія «КОІН» адвокатський запит від 13 січня 2025 року, до якого долучив ордер на представлення інтересів [PERSON] , копію свідоцтва Серії [NUMBER] , копії повідомлень від УК КОИН БОТ за особовими рахунками клієнта: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , що підтверджується відповідним описом вкладення від 13 січня 2025 року (а. с. 7), та копією накладної (а. с. 6). Як вбачається із копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення адвокатський запит був отриманий відповідачем 21 січня 2025 року (а. с. 13). 24 січня 2025 року Керуючою компанією «КОІН» повідомлено [PERSON] про відсутність підстав для розгляду адвокатського запиту від 13 січня 2025 року в зв`язку із наданням до адвокатського запиту непосвідченої копії ордеру (а. с. 30). Як вбачається із копії Накладної № 6502200745288, вказана відповідь була направлена [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. 31). Разом із цим, в адвокатському запиті [PERSON] просив запитувані інформацію та документи надіслати за адресою: [ADDRESS] . З метою уникнення будь-яких непорозумінь з врученням відповіді на адвокатський запит, просив продублювати відповідь за адресою електронної пошти: [INFO] (а. с. 8). Таким чином, відповідь на адвокатський запит була направлена позивачу за неправильною адресою, в зв`язку із чим не була вручена [PERSON] , що підтверджується перевіркою статусу відстеження за трек-номером 6502200745288 (а. с. 32-33). Відомостей щодо дублювання відповіді за адресою електронної пошти: [INFO] , про що просив [PERSON] відповідача у адвокатському запиті від 13 січня 2025 року матеріали справи не містять. Задовольняючи позов в цій частині суд також звертає увагу на те, що доводи відповідача про відсутність підстав для розгляду адвокатського запиту від 13 січня 2025 року в зв`язку із наданням до адвокатського запиту непосвідченої копії ордеру не заслуговують на увагу в зв`язку із наступним. За приписами ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється. Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом (абз. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). За приписами частин 1, 2 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У частинах першій, другій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Із опису вкладення в лист із оголошеною цінністю від 13.01.2025 року вбачається, що до адвокатського запиту від 13 січня 2025 року [PERSON] надано ордер на надання правничої (правової) допомоги, а не його копія, що не потребувало відповідного його засвідчення. Таким чином, у відповідача були відсутні підстави для відмови у наданні інформації, яка була запитана у відповідному адвокатському запиті. Крім того, відповідачем, в обґрунтування заперечень на позов не надано також доказів на підтвердження доводів щодо надання позивачем до адвокатського запиту незасвідченої копії ордеру, що стало підставою для відмови у наданні запитуваної інформації. Із матеріалів справи вбачається, що 14 березня 2025 року [PERSON] було повторно направлено адвокатський запит до ПП «Керуюча компанія «КОІН» із тими ж самими вимогами та зазначенням тієї ж адреси, та адреси електронної пошти, на які необхідно направити відповідь (а. с. 8). Із копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що вказаний адвокатський запит отримано відповідачем 26 березня 2025 року (а. с. 11). Разом із цим, відповідь на адвокатський запит від 14 березня 2025 року [PERSON] відповідачем надано не було. В обґрунтування своїх заперечень на позов представником відповідача зазначено про відсутність обов`язку відповідача відповідати на адвокатський запит від 14 березня 2025 року, так як він є ідентичним первинному запиту від 13 січня 2025 року, на який, на думку сторони відповідача, надано вичерпну та аргументовану відповідь у встановлений законодавством термін. Разом із цим, встановлені судом обставини не направлення відповідачем на правильну адресу позивача відповідь на адвокатський запит, а також ненадання відповідачем інформації, щодо якої було направлено адвокатський запит від 13 січня 2025 року дають суду підстави не погодитись із вказаними доводами відповідача. При встановлених обставинах не отримання позивачем відповіді на адвокатський запит від 13 січня 2025 року, про які було відомо відповідачу, у останнього був обов`язок щодо надання відповіді на повторний адвокатський запит на підставі статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Вказані обставини дають суду підстави вважати, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими, в зв`язку із чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до квитанції про сплату № 9775-5843-0824-8209 від 18 квітня 2025 року при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 гривень (а. с. 5). Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 968,96 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес ( п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України). На підтвердження отримання професійної правничої допомоги позивачем надано копію договору про надання правової допомоги від 30 червня 2023 року, укладений між [PERSON] та адвокатом Кириченко Р.Ю. (а. с. 45, 43). Згідно п. 4.2 договору, сторони узгодили, що вартість надання адвокатом правової допомоги у межах даного договору становить 7500 грн. за кожну годину роботи адвоката. Остаточна вартість наданої правової допомоги визначається сторонами в Акті приймання-передачі наданих послуг. Актом приймання-передачі наданих послуг від 29 травня 2025 року до Договору про надання правової допомоги від 30 червня 2023 року вбачається, що адвокатом було надано послуги [PERSON] вартістю 60 000 грн (а. с. 44). За приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Водночас для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що позов підлягає задоволенню, а у разі наявності заперечень відповідача щодо співмірності заявленої суми компенсації також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved