Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» звернулось\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] ,\~у якому\~просить стягнути\~з відповідача\~заборгованість за\~кредитним договором\~№CCNG-631158487\~від 26\~квітня 2019\~року у\~розмірі 31\~784\~грн.\~54\~коп.,\~судовий збір\~в сумі\~2\~422\~грн.\~40\~коп.\~та витрати\~на професійну\~правову допомогу\~в розмірі\~13\~000\~грн.\~00\~коп.\~Свої вимоги\~аргументує тим,\~що 10\~вересня 2019\~року між\~АТ «Альфа-Банк»,\~правонаступником якого\~є АТ\~«СЕНС БАНК»,\~та позичальником\~ [PERSON] \~була укладена\~Угода №CCNG-631158487, відповідно до умов якої, кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 200 000 грн., а відповідач взяв на себе обов`язок повернути використану суму кредиту в строк до 26 квітня 2024 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 35,99%, і інші необхідні платежі передбачені Договором. АТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Натомість, відповідач не виконав своїх боргових зобов`язань, припинивши повертати надану їй суму кредиту та інші сплачувати необхідні платежі у заявлені строки. 17 травня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» було укладено Договір факторингу №2, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» право грошової вимоги до боржників, у тому числі і за договором №CCNG-631158487, укладеним з відповідачем. 18 травня 2021 року між ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС»» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №18-05/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до боржників, в тому числі і за Договором №CCNG-631158487, укладеним з відповідачем. 10 січня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до боржників відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023, в тому числі і за Договором укладеним з відповідачем. У порушення зазначених умов договорів відповідач своє зобов`язання щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та сплати суми основного боргу у розмірі та строки, не виконав належним чином. Станом на 01 жовтня 2025 року заборгованість за кредитним договором №CCNG-631158487 від 26 квітня 2019 року становить 31 784 грн. 54 коп. з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) становить 22\~991 грн. 81 коп.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги становить 3 332 грн. 57 коп.; заборгованість за пенею та/або штрафами становить 3985 грн. 13 коп.; інфляційні збитки становлять 1219 грн. 92 коп.; нараховані 3% річних становлять 255 грн. 11 коп. Оскільки відповідачем кредитні зобов`язання не виконані, сума боргу підлягає примусовому стягненню. Ухвалою судді від 02 жовтня 2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст.ст. 12, 13\~ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що 26 квітня 2019 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк»» та відповідачем укладено договір позики №CCNG-631158487, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 200 000 грн у виді кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 35,99% річних, обов`язковий мінімальний платіж складає 5 % від суми Загальної заборгованості за Кредитною лінією (далі - ОМП), але не менше 50 грн. (п`ятдесяти гривень). Дата сплати ОМІІ визначається відповідно до умов Додатку № 4 до Договору. Платежі з повернення Кредиту здійснюватимуться відповідно до Договору. Примірний графік та розрахунок сукупної вартості наведені в Тарифах, які є невід`ємною частиною Договору. Матеріали справи містять Анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування (а.с. 6), Оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії (зворот а.с. 6), а також Паспорт споживчого кредиту (зворот а.с. 7) підписані [PERSON] . Зазначена вище оферта із запропонованими умовами кредитування була акцептована АТ «АЛЬФА БАНК», свідченням чого є підписаний головою правління Банку відповідний Акцепт пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. (а.с. 7). 17 травня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» укладено Договір відступлення права вимоги № 18-05/2021, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № CCNG-631158487. (а.с. 27-29, 30-31). 18 травня 2021 року було укладено договір відступлення права вимоги № 18-05/2021, відповідно до якого ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № CCNG-631158487 (а.с. 33-35, зворот а.с. 37-39). 10 січня 2023 року було укладено договір відступлення права вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № CCNG-631158487 (а.с. 40-42). Відповідно до розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором № CCNG-631158487 від 05.03.2018 становить 31 784 грн. 54 коп. з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) становить 22\~991 грн. 81 коп.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги становить 3 332 грн. 57 коп.; заборгованість за пенею та/або штрафами становить 3985 грн. 13 коп.; інфляційні збитки становлять 1219 грн. 92 коп.; нараховані 3% річних становлять 255 грн. 11 коп. (а.с. 26). Відповідачем зазначені розрахунки не спростовано. Відповідно до ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Стаття 627\~ЦК України визначає, що відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 509\~ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідач підписуючи Угода № CCNG-631158487 підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови надання кредиту та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов надання кредиту. Із змісту статей 525, 526, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Із змісту статті 1054\~ЦК України слідує, що за кредитним договором, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає, що передбачено ст. 1077 ЦК України. За прямою нормою п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України, - кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином(відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі i на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, про що свідчить норма ст. 514 ЦК України. Відповідно до ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 року по справі № 910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за «користування кредитом», так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №CCNG-631158487 від 26 квітня 2019 року у розмірі 31 784 грн. 54 коп. Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На виконання вимог ч. 3 ст.\~137\~ЦПК України позивачем надано: договір про надання правової допомоги № 02-09/2024-1 від 02 вересня 2024 року (а.с. 53-56); платіжну інструкцію №0555500002 про сплату за надання правової допомоги згідно договору№ 02-09/2024-1 від 02 вересня 2024 року (а.с. 57); заявку про надання юридичної допомоги № 1 від 01 серпня 2025 року до договору № 02-09/2024-7 від 02 вересня 2024 року, згідно з якою ціна з надання усної консультації з вивчення документів складає 4 000 грн. (2 години вартістю по 2 000 грн.), ціна складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 9 000 грн. (3 годин по 3 000 грн.) (а.с. 58), витяг з акту № 12 про надання юридичної допомоги від 29 серпня 2025 року, згідно з яким загальна вартість наданих послуг складає 13 000 грн. (а.с.59). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що наявні у матеріалах справи: договір про надання правової допомоги № 02-09/2024-1 від 02 вересня 2024 року; платіжна інструкція №0555500002 про сплату за надання правової допомоги згідно договору № 02-09/2024-1 від 02 вересня 2024 року; заявка про надання юридичної допомоги № 1 від 01 серпня 2025 року до договору № 02-09/2024-7 від 02 вересня 2024 року, витяг з акту № 12 про надання юридичної допомоги від 29 серпня 2025 року, є підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ч.4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на правову допомогу, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та з урахуванням складності справи, обсягу виконаних представником позивача робіт, часом, витраченим на виконання цих робіт, ціни позову, розгляду судом справи без участі сторін, зменшити розмір витрат на правову допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача до 6 000 грн. Тому, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у розмірі 6 000 грн. В силу ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а тому сума судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп., яка сплачена позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved