Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» через систему «Електронний суд» звернулось до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №1241796 від 17.01.2024 в розмірі 89097,12 гривень, а також судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.01.2024 між первісним кредитором ТОВ «Селфі Кредит» і [PERSON] було укладено кредитний договір №1241796 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за умовами якого, відповідач отримав кредитні кошти в сумі 18000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом, зі строком дії на 360 днів. Незважаючи на виконання кредитодавцем умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання по кредитному договору не виконав, внаслідок чого у позичальника перед позикодавцем виник борг в розмірі 89097,12 гривень. 30.08.2024 ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінфорс» укладено договір факторингу № 43979069-01, згідно з яким ТОВ «Фінфорс» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Селфі Кредит», в тому числі і до [PERSON] , в якого станом на 30.08.2024 заборгованість за кредитом становила 89097,12 гривень, з яких: 15101,24 гривень заборгованості за тілом кредиту; 73995,88 гривень заборгованості за процентами. Ухвалою суду від 24.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, заперечень проти ухвалення заочного рішення не надав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.01.2024 між первісним кредитором ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір №1241796 про надання споживчого кредиту, у формі електронного документа з використанням одноразового ідентифікатора А049, за умовами якого, відповідач отримав кредитні кошти в сумі 18000 грн. зі строком дії 360 днів, шляхом переказу на його платіжну карту, з процентною ставкою в розмірі 2,5% процентів в день. У Паспорті споживчого кредиту 17.01.2024, основні умови кредитування визначені наступним чином: кредитна лінія з лімітом 14000 гривень, строк кредитування 360 днів, тип процентної ставки фіксована, процентна ставка 915 процентів річних. Згідно з розрахунком заборгованості, сформованим первісним кредитором ТОВ «Селфі Кредит» заборгованість відповідача, за період з 17.04.2024 по 30.08.2024 становить 89097,12 гривень, яка складається з: 15101,24 гривень заборгованості за тілом кредиту; 73995,88 гривень заборгованості за процентами. 30.08.2024 ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінфорс» укладено договір факторингу № 43979069-01, згідно з яким ТОВ «Фінфорс» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Селфі Кредит», в тому числі і до [PERSON] ТОВ «Фінфорс» після придбання права вимоги не продовжувало нараховувати відповідачу проценти за користування кредитом, а тому загальний розмір заборгованості становив 89097,12 гривень. Позивач додатково проценти не нараховував. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Судом встановлено, що кредитний договір, про який йдеться у справі, за формою відповідає вимогам законодавства, підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису. [PERSON] при укладенні договору пройшов ідентифікацію за паспортними даними, ідентифікаційним кодом, номером мобільного телефону, погодився на запропоновані умови кредитування і скористався кредитом, який був перерахований на зазначений ним картковий рахунок. Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором первісний кредитор «Сельфі кредит» виконало своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання [PERSON] належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість загальний розмір кредитної заборгованості відповідача перед позивачем становить 89097,12 гривень. Відповідачем відповідно до ст. 81 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги станом на час розгляду справи не подано, як і не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми кредитної заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору. Таким чином, зважаючи, що відповідач свої зобов`язання перед кредитором не виконала, а позивач отримав право грошової вимоги за кредитом, то позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає сплаті судовий збір в розмірі 2422,40 грн, сплачений за ставкою 0,8 за подання позову за допомогою підсистеми «Електронний суд».

Outcome: approved