Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Адвокат Логвиненко С.С. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що 30.09.1995 року між позивачем та відповідачем відділом РАГС м. Красний Луч Луганської області було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 581. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2025 року шлюб між ними було розірвано. З 2023 року відповідач виділяє позивачу на утримання їхньої спільної дитини грошову допомогу, але надає її несистематично, розмір останньої є замалим, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, що змушує її звернутися до суду про стягнення аліментів на утримання дитини. Батьком в свідоцтві про народження неповнолітнього [PERSON] , [INFO] записаний відповідач. Де та ким на теперішній час працює відповідач їй не відомо. Інших осіб на його утриманні не має. На підставі зазначеного просив стягнути з [PERSON] , на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви в суд і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 20.10.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Логвиненко С.С. в судове засідання не з`явились, від представника до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі та за відсутністю позивача - [PERSON] . На позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в котрій позовні вимоги визнав повністю, розгляд справи просив провести без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 30.09.1995 року позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 25.03.2025 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.10.2010 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, [INFO] у сторін народився син [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №1361, батьком дитини зазначено [PERSON] , а мати - [PERSON] . Дитина, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю - позивачем у справі [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Актом №3/08 обстеження домоволодіння про проживання від 31.08.2025 року, складеного головою квартального комітету №2 та членами комісії. Відповідач [PERSON] з 27.08.2024 року по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , про що свідчить відповідна довідка т.в.о. командира військової частини №2368/2 від 14.11.2025 року. Відповідно до довідки про доходи №4987/ФЕС від 13.11.2025 року, загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.09.2024 року по 31.10.2025 року становить 1258885,74 грн. Позивач в заяві вказує, що відповідач не надає достатньої допомогу на утримання дитини. Отже, позивач вправі вимагати покладення на відповідача аліментних зобов`язань. За ст. 27 Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що утримання дитини є не правом, а обов`язком батьків, а заявлений позивачем розмір аліментів на одну дитину є беззаперечним та визнаний відповідачем, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.09.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання в частині розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, враховуючи, що позивач є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 968,96 гривень.

Outcome: approved