Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача ТзОВ «Бізнес Позика» звернулося до Яворівського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 38809.34 грн заборгованості за кредитним договором №453873-КС-001 від 16.09.2022 року та 2422.40 грн судових витрат. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач покликається на те, що 16.09.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір №453873-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, передбаченому ст.. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 16.09.2022 року направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір №453873-КС-001 про надання кредиту, та цього ж дня він прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони позивачу направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-9040, на номер телефону [NUMBER] , який зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржником було введено/відправлено. Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 15000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,16103334 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 15000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , яка вказана при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № №453873-КС-001 належним чином не виконав. Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату на загальну суму 7880 грн Зважаючи на те, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 08.08.2025 року утворилась заборгованість в розмірі 38809.34 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 14420.64 грн, суми прострочених платежів по процентах - 22532.72 грн та суми прострочених платежів за комісією - 1855.98 грн. Встановлення комісії за надання кредиту, є правомірним, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів. Враховуючи наведене просить позов задовольнити. Заяви, клопотання учасників справи. Представник позивача в судове засідання не прибув, однак в прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду за місцем реєстрації, в судове засідання повторно не з`явився, поштове повідомлення повернулось з поміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідач [PERSON] причини неявки в судове засідання не повідомив, правом надати відзив на позов не скористався. Процесуальні дії в справі Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 15.09.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали подати суду відзив на позовну заяву. Враховуючи те, що представник позивача не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частинами 4, 5 ст.268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 11 листопада 2025 року, є дата складення повного судового рішення 13 листопада 2025 року. Фактичні обставини справи, встановлені судом 16.09.2022 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №453873-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронним повідомленням, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через Особистий кабінет Позичальника на сайті кредитодавця. До вказаного договору додані пропозиція щодо укладання договору, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти), візуальна форма послідовності дій клієнта паспорт споживчого кредиту та правила надання споживчого кредиту. З візуальних форм послідовності дій клієнта вбачається порядок дій здійснений сторонами кредитного договору щодо його укладення Відповідно до договору кредиту сторони уклади цей договір про надання кредиту з використанням інформаційно-комунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п.2 кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 15000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Кредитний договір укладено строком на 16 тижнів із стандартною фіксованою процентною ставкою 2 % в день, термін дії договору до 06.11.2023 року. Відповідно до п.2.5 договору комісія за видачу кредиту становить 2250 грн. Відповідно до паспорта споживчого кредиту сума кредиту становить 15000,00 грн, строком на 16 тижнів, комісія за надання кредиту становить 2250,00 грн. 16.09.2022 року на картковий рахунок [PERSON] за № [NUMBER] здійснено переказ коштів у розмірі 15 000 грн, що підтверджується випискою ТАС РАY №524771783 та відповіддю АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-17052 віл 04.11.2025 року. З розрахунку заборгованості за кредитом №453873-КС-001 від 16.09.2022 року вбачається, що [PERSON] станом на 08.08.2025 року має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 38809.34 грн, що складається з: заборгованості за кредитом - 14420.64 грн, заборгованості за відсотками - 22532.72 грн, заборгованості по комісії 1855.98 грн. Сплачено відповідачем 7880 грн, з яких: 579.36 грн - заборгованість за кредитом, 6906.62 грн - заборгованість по відсотках, 394,02 грн - комісія. Мотиви та оцінка суду Як вбачається із позовної заяви, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу невиконання зобов`язань [PERSON] за договором №453873-КС-001 про надання кредиту від 16.09.2022 року, отже є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (Позика) цієї глави ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договорів (оферту) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. 16.09.2022 ТОВ «Бізнес Позика» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №453873-КС-001 про надання кредиту та 16.09.2022 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Таким чином 16.09.2022 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір №453873-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов укладеного договору кредиту, Товариство надало позичальникові грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Факт перерахування 16.09.2022 року позивачем коштів на банківську картку, яка належить [PERSON] підтверджується випискою ТАС [NUMBER] та відповіддю АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-17052 віл 04.11.2025 року, відповідно до яких 16.09.2022 року [PERSON] було зараховано 15000,00 грн. Таким чином позивач зобов`язання за договором про надання кредиту виконав належним чином, перерахувавши кошти на рахунок позичальника. Натомість, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість. Станом на 08.08.2025 року заборгованість за кредитним договором складає в загальному розмірі 38809.34 грн, що складається з: заборгованості за кредитом - 14420.64 грн, заборгованості за відсотками - 22532.72 грн, заборгованості по комісії 1855.98 грн. Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з п.1 ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з приписом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення із відповідача [PERSON] заборгованості за договором №453873-КС-001 про надання кредиту від 16.09.2022 року в розмірі 38809.34 грн. З огляду на викладене, оскільки, отримані за кредитним договором кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а також не сплачені проценти за користування такими кредитними коштами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, відповідачем не спростовані, та підлягають до задоволення в повному обсязі. Судові витрати Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у розмірі 2422,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved