Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

У вересні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), у якому просила визнати за нею право власності на транспортний засіб, напівпричіп-самоскид BADOR НПС30, [NUMBER], вартістю 924 000,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що нею набуто право власності на транспортний засіб, напівпричіп-самоскид BADOR НПС30, [NUMBER], у зв`язку із виконанням умов договору фінансового лізингу № CRUDFLOWX2JEZ-1 від 14 червня 2021 року, укладеного з АТ КБ «ПриватБанк». Позивачка зазначає, що після складання та підписання акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу було оформлено акт прийому-передачі транспортного засобу, а також надано пакет документів для переоформлення транспортного засобу на ім`я позивачки. Позивачка зазначає, що вона звернулась до Територіального сервісного центру № 7142 Регіонального сервісного центру головного сервісного центру МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградських областях з питанням перереєстрації автомобіля на своє ім`я, проте отримала відмову з посиланням на те, що в Єдиному реєстрі боржників міститься запис про боржника - АТ КБ «ПриватБанк» (попереднього власника). Таким чином, вказаний транспортний засіб перебуває в користуванні і володінні позивачки, оскільки переданий їй за умовами договору фінансового лізингу після його підписання, але розпоряджатись цим майном, незважаючи на виконання своїх зобов`язань за вказаним договором, вона не може через реєстрацію цього майна за лізингодавцем - АТ КБ «ПриватБанк». Тому позивачка просить визнати за нею право власності на вказаний транспортний засіб, оскільки іншим чином набути таке право вона не може. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2025 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 05 листопада 2025 року представник АТ КБ «ПриватБанк» подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував. В обґрунтування своїх заперечень сторона відповідача зазначає, що лізингоодержувач вже є власником транспортного засобу і перереєстрація права власності на автомобіль не здійснюється Банком з метою уникнення відповідальності за невиконання будь-якого рішення суду. Указує на те, що банк не порушує та не оспорює права власності позивачки на предмет лізингу. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог та просила суд відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних відстав. Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Суд установив, що 14 червня 2021 року між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір фінансового лізингу № CRUDFLOWX2JEZ-1. Відповідно до Додатку 1 до Договору фінансового лізингу № CRUDFLOWX2JEZ-1 специфікації майна, відповідач передає позивачці у лізинг транспортний засіб, напівпричіп-самоскид BADOR НПС30, [NUMBER]. Відповідно до пункту 2.2 Договору лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплатити лізингові платежі та платежі з відшкодування витрат лізингодавця з виконанням договору, на умовах цього Договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно умов договору. 06 серпня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» складено Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, який підписано позивачкою та довіреною особою Банку. Даним актом підтверджено, що всі зобов`язання сторін по Договору фінансового лізингу № CRUDFLOWX2JEZ-1 від 14 червня 2021 року були виконані належним чином, претензії у сторін відсутні, лізингоодержувач повністю сплатила лізингодавцю всі платежі за договором лізингу, а предмет лізингу - напівпричіп-самоскид BADOR НПС30, [NUMBER] разом із відповідними документами передано у власність лізингоодержувачу. 06 серпня 2025 року складено акт приймання передачі транспортного засобу марки BADOR НПС30, [NUMBER]. 02 вересня 2025 року позивачка звернулась до Територіального сервісного центру № 7142 Регіонального сервісного центру головного сервісного центру МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградських областях з питанням перереєстрації автомобіля на своє ім`я, проте отримала відмову з посиланням на те, що в Єдиному реєстрі боржників міститься запис про боржника - АТ КБ «ПриватБанк» (попереднього власника). Судом встановлено, що відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг». Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини другої статті 627 ЦК України, у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Частиною першою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Згідно із положеннями статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавцець зобов`язується відповідно до договору лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону. Судом встановлено, що сторонами виконано умови Договору фінансового лізингу, складено і підписано акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, укладено Договір купівлі-продажу предмету лізингу, оформлено акт прийому-передачі транспортного засобу, а відтак право власності на автомобіль марки BADOR НПС30, [NUMBER] мало перейти до позивачки з 06 серпня 2025 року, проте перереєструвати вказаний транспортний засіб на ім`я позивачки не виявилось можливим через те, що в Єдиному реєстрі боржників міститься запис про боржника - АТ КБ «ПриватБанк» (попереднього власника). Відповідно до статті 41 Конституції України, статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України врегульовано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тому суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання за позивачкою права власності на вказаний транспортний засіб, з метою захисту її прав як споживача. Зважаючи на встановлені судом фактичні обставини справи, та правовідносини, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 9 340,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved