Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

У квітні 2025 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» через систему «Електронний суд» звернулося до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 97689 від 15 лютого 2022 року в розмірі 107\~657,51 грн., судового збору в сумі 2\~422,40 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 25 000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 15 лютого 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» (далі - ТОВ «ФК «Кредіплюс») та [PERSON] укладено договір № 97689 (далі - Договір). 28 січня 2025 року було уладено договір № 28012025, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі - ТОВ «Факторинг Партнерс») права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 97689. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 97689. Заборгованість за Договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються у зв`язку з чим у відповідача обліковується спрострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 97689 від 15 лютого 2022 року, що підлягає стягненню з позичальника становить 107\~657,51 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 35 556 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 68\~701,51 грн.; заборгованість за комісіями - 3 400 грн. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 травня 2025 року справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі п. 1 ч. 1 ст.31 ЦПК України передано на розгляд Носівському районному суду Чернігівської області. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2025 року в цивільній справі відкрито провадження, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 03 вересня 2025 року. Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 03 вересня 2025 року відкладено розгляд справи до 11 листопада 2025 року для здійснення повторного виклику відповідача. Представник позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила розглядати справу у відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог чинного законодавства, відзиву на позов, жодних заяв/клопотань не подала. З урахуванням положень ст.ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 15 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 97689 (а.с. 24-26). Договір, що укладається позичальником складається з індивідуальної частини догоовру про споживий кредит, графіку (ів) платежів, паспорту споживчого кредиту та загальної для всіх клієнтів кредитодавця публічної частини договору про споживчий кредит. Позичальник укладає Договір, приєднується до публічної частини, приймає умови індивідуальної частини та графіку (ів) платежів, як невід`ємних частин (складових) кредитного догоовру, шляхом підписання індивідуальної частини (п. 1.1 Договору). Відповідно до п. 1.2 Договору позичальник засвідчує, що до укладення Договору отримав та ознайомився, зокрема, з цією індивідуальною частиною, графіком платежів за першим траншем, паспортом споживчого кредиту, публічною частиною Договору, Правилами надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту кредитодавця, а також іншою інформацією необхідною для прийняття ним свідомого рішення про укладення Договору на отримання кредиту, у т.ч. передбаченою ст. 12 Закону України «Про фінансові поослуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інформацією та дкументами розміщеними на сайті https:// finx.com.ua/. Відповідно до п. 2.1 Договору типом кредиту є кредитна лінія. Ліміт кредитної лінії (загальний розмір кредиту) не може перевищувати 91\~112 грн. Відповідно до пп. 2.2.2, 2.2.3 п. 2.2 Договору перший транш в сумі 35556,00 грн. видається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 32000,40 грн. на № рахунку/картки позичальники № [NUMBER] , у національній валюті (далі - рахунок позичальника); у розмірі 3555,60 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованого згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Другий транш, в сумі, що не може перевищувати 55556,00 грн., надається не пізніше наступного дня після погодження кредитодавцем заяви/звернення позичальника про отримання другого траншу. Відповідно до п. 2.3 Договору проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 160,00 % річних. Проценти за користування другим траншем кредиту нараховуються за ставкою, що не може перевищувати 550,00 % річних. Тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п. 2.4, 2.5 Договору знижений тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 200,00 гривень. Комісія за надання першого траншу складає 3\~555,60 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 10,00 % від загальної суми першого траншу за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено пунктом 2.2 цієї індивідуальної частини. Строк на який надається перший транш складає 730 днів (строк кредитування за першим траншем). Строк на який надається другий транш складає від 84 днів до 24 місяців (строк кредитування за другим траншем) (пп. 2.6.1, 2.6.2 п. 2.6 Договору). Договір про споживчий кредит № 97689 (індивідуальна частина) від 15.02.2022, Паспорт споживчого кредиту, Заява на видачу кредиту № 100364480 від 15.02.2022, Графік платежів за першим траншем кредитного догоовру № 97689 від 15.02.2022 підписані [PERSON] власноручно. Відповідно до платіжного доручення № CRD_389488 від 15.02.2022 ТОВ «ФК «Кредіплюс» перераховано грошові кошти у розмірі 32\~000,40 грн. за кредитним договором № 97689 від 15.02.2022 (а.с. 60). 28 січня 2025 року між ТОВ «ФК\~«Кредіплюс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 28012025 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» передає (відступає) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «ФК «Кредіплюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с. 11 - 15 на зв.). Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 28012025 від 28 січня 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 107\~657,51 грн. (а.с. 23 на зв., 28). Згідно з\~карткою обліку\~виконання договору\~№ 97689\~ТОВ «ФК\~«Кредитіплюс» загальна\~сума фінансового\~активу та розрахунком заборгованості за договором № 97689 ТОВ «Факторинг Партнерс» станом на 16 квітня 2025 року заборгованість [PERSON] за договором про споживчий кредит № 97689 від 15 лютого 2022 року становить 107\~657,51 грн., яка складається з: 35 556 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 68\~701,51 грн. - заборгованість за відсотками; 3 400 грн. - заборгованість за комісією (а.с. 5-11). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст.ст. 626, 628, 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі \~ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У Договорі сторони погодили строк повернення кредиту, сплату відсотків та інших витрат. Положеннями ст.ст.\~1077,\~1078 ЦК України\~встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~ кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином(відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі i на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст.ст.\~610,\~611\~ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.\~ Враховуючи,\~що між\~сторонами виникли\~правовідносини,\~відповідачем грошові\~кошти отримано,\~але в порядку\~та на\~умовах кредитних\~договорів не\~повернуто, суд дійшов висновку про наявність підстав про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками. Щодо стягнення комісії за договором № 97689\~від 15\~лютого 2022\~року у розмірі 3 400 грн. суд зазначає наступне. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини пятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку\~дійшла Велика\~Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 та Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21. У пункті 2.4 Договору про\~споживчий кредит\~№ 97689\~від 15\~лютого 2022\~року визначено, що знижений тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 1 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 200 грн. Однак, суд враховує, що Договором не визначено, що саме включає комісія за обслуговування кредиту, які конкретно послуги мають надаватися позичальнику та періодичність їх надання. Крім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження надання відповідачу щомісячно послуг чи надання інформації за кредитним договором, за які встановлено нарахування комісії. Отже, позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією у розмірі 3 400 грн. за договором № 97689\~від 15\~лютого 2022\~року задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача заборгованості за договором № 97689 від 15 лютого 2022 року в розмірі 104\~257,51 грн., яка складається з: 35 556 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 68\~701,51 грн. - заборгованість за відсотками. Щодо судових витрат по справі суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано\~ст. 59 Конституції України\~та\~ст.\~15 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 2, 3\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження надання правничої допомоги та визначеного розміру на її оплату, до матеріалів справи додано договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року укладений між ТОВ «Факторинг Партнерс» та адвокатським обєднанням «Лігал Ассістанс»; заявку на надання юридичної допомоги № 905 від 01 березня 2025, вартість наданих послуг складає 25 000 грн., з яких: надання усної консультації з вивченням документів - 4 000 грн.; підготовка пропозицій - 6\~000 грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 15 000 грн. У постановах від 19 лютого 2022 року у справі № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду вказала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. З огляду на складність справи, спрощеного порядку її розгляду, та виконані адвокатом роботи, суд приходить до висновку про необхідність стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн., що буде відповідати критеріям розумності, справедливості та співмірності розміру таких витрат. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов (96,84 %), стягненню з відповідача на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 345 грн. 90 коп.

Outcome: partial