Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Позивач, ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28 липня 2024 між відповідачем та ТОВ «Авентус Україна» укладено кредитний договір №8130611. На підставі Договору факторингу №28032025 від 28.03.2025 року, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «Авентус Україна» передало ( відступило) ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» передало (відступило) за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі до відповідачки за кредитним договором №8130611. Ураховуючи те, що відповідачка своїх зобов`язань щодо сплати кредитних коштів не виконує, позивач просить стягнути з відповідачки на їх користь заборгованість за кредитним договором № 8130611 у сумі 33\~660, 00 грн., з яких 10 200,00 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту, 18 360,00 грн. - загальна заборгованість по відсоткам, 5 100,00 грн. - \~заборгованість за пенею, штрафами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. \~Відповідачка у\~судове засідання\~не з`явилася.Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), якої знаходиться на тимчасово окупованій території, на сайті Судової влади. Про причини неявки суд не повідомила. Частина 4 ст. 223 ЦПК передбачає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою суду від 05.11.2025 року постановлено проведення заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 28.07.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладений договір №8130611 про надання споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.1. укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або мобільний застосунок. [PERSON] підписала договір електронним підписом з одноразовим ідентифікатором С5343. Відповідно до п. 1.3 договору ТОВ «Авентус Україна» надало клієнту кредит у розмірі 10 200,00 грн., строком на 360 днів ( п. 1.4), зі сплатою процентної ставки 1,50% в день (базова) ( п. 1.5.1). 28.07.2024 року відповідачкою також підписано Паспорт споживчого кредиту, за допомогою одноразового ідентифікатора VE2237. Відповідно до листа ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім», останнє повідомило ТОВ «Авентус Україна» про успішність наступної операції: 10\~200, 00 грн., 28.07.2024 року на номер картки [NUMBER] . Відповідно до картки обліку Договору ( розрахунок заборгованості), заборгованість за договором №8130611 від 28.07.2024 року становить 33\~660, 00 грн., з яких 10\~200, 00 грн. -\~тіло кредиту, 18\~360, 00 грн. - \~нараховані проценти, 5\~100, грн. - \~штраф. Відповідно до п. 3 розділу 4 договору Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача, але з обов`язковим повідомленням споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення. На підставі Договору факторингу №28032025 від 28.03.2025 року, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «Авентус Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до акту прийому-передачі від 28.03.2025 року, ТОВ «Авентус Україна» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Реєстр Боржників за договором факторингу №28032025 від 28.03.2025 року. На підтвердження виконання умов договору факторингу надано платіжну інструкцію №684 від 01.04.2025 року, призначення платежу: плата за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу №28032025 від 28.03.2025 року. Відповідно до Витягу з реєстру боржників №2 до Договору факторингу №28032025 від 28.05.2025 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 33 660,00 грн., з яких 10 200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18 360,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 5 100,00 грн.\~- сума заборгованості за пенею, штрафами. Згідно з п.1 ч.2ст.11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст.639\~ЦПК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується\~Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію"зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з ч.6ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"\~визначено,щоякщовідповіднодоактацивільногозаконодавстваабозадомовленістю\~сторінелектроннийправочинмаєбутипідписанийсторонами,моментомйогопідписанняєвикористання: електронного підпису відповідно до вимог\~Законів України\~"Про електронні документи та електронний документообіг"\~та\~«Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги",заумовивикористаннязасобуелектронного\~підписуусімасторонами\~електронногоправочину; електронногопідписуодноразовимідентифікатором,визначеним\~цимЗаконом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ч.1ст.\~1049\~ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.ст.526,527,530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Нормами ст.\~611\~ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Нормами п.1 ч.1ст.512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. У відповідності до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач, відповідно до умов договору відступлення права вимоги, є правонаступником ТзОВ «Авентус Україна» за договором № 8130611, а тому має право вимоги до відповідачки. Оскільки відповідачка належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором, відомостей про погашення заборгованості відповідачкою повністю або частково не надано, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 28\~560, 00 грн., яка складається з : 10 200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 18 360,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, розмір якої відповідачкою не спростований, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення пені, штрафу у розмірі 5 100,00 грн. Відповідно до умов пункту 6.4 договору, у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 918,00 грн. на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання (п. 6.4.1); у розмірі 204,00 грн., починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання ( п. 6.4.2). Відповідно до ст.610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями частини 1статті 612 ЦК України\~встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Поряд з тим, відповідно до пункту 18розділу «\~Прикінцеві та\~перехідні положення»\~ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Ураховуючи наведені приписи чинного законодавства, вимоги про стягнення неустойки є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню. Крім того, згідно ч. 2\~ст.\~\~141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги на суму 33 660, 00 грн., з яких задоволено вимоги в сумі 28 560, 00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн. Отже, з відповідачки на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 2 569, 21 грн.

Outcome: partial