Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

18 серпня 2025 року, ТОВ «Свеа Фінанс» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість: за договором №4518724 від 24.04.2023 року у розмірі 24932,60 грн., за договором №3566370 від 30.03.2023 року у розмірі 15840,00 грн., за договором №976869 від 03.04.2023 року у розмірі 28 116,10 грн., та судовий збір. В обґрунтування вимог зазначає, що 24.04.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір №4518724. [PERSON] після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі договору позики, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, виразив однозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС Первісного кредитора. Зі своєї сторони ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему на номер телефону [NUMBER] (що було зазначено у своїй анкеті в особистому кабінеті) одноразовий ідентифікатор Fg1LSlpnyC, котрий в свою чергу відповідачем було 24.04.2023 введено/відправлено первісному кредитору у відповідному розділі ІТС, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладання Договору, на умовах визначених офертою. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», свої зобов`язання за договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку Позичальник вказав при оформленні позики. Відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання, чим допустив істотні порушення умов договору, не повернувши кошти, які були йому надані у вигляді позики відповідно договору , та не сплативши відсотки за користування позикою, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-64/23 заборгованість [PERSON] за договором позики №4518724 станом на дату відступлення склала: 24932,60 грн. Оскільки Новий кредитор жодних додаткових нарахувань не здійснював, заборгованість за договором №4518724 від 24.04.2023 року становить: заборгованість за основним боргом - 6 000,00 грн., заборгованість по відсотках - 18 932,60 грн. Окрім цього, 30.03.2023 року, між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №3566370. Відповідач, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, виразив однозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС первісного кредитора. Зі своєї сторони ТОВ «Лінеура Україна» направило 30.03.2023 08:37:36 [PERSON] , через телекомунікаційну систему на номер телефону [NUMBER] (що було зазначено відповідачем у своїй анкеті в особистому кабінеті) одноразовий ідентифікатор H989, котрий в свою чергу [PERSON] було 30.03.2023 08:40:05 введено/відправлено первісному кредитору у відповідному розділі ІТС, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладання договору №3566370 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ «Лінеура Україна», свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Відповідно до Додатку 1 до договору факторингу №01.02-77/23 від 28.11.2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №3566370 складає: 15840,00 грн., та складається з : заборгованості по тілу - 3000,00 грн., заборгованості по відсотках - 12840,00 грн. Окрім цього, 03.04.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №976869. Після попереднього проходження позичальником реєстрації в ІТС і безпосереднього направлення ТОВ «Слон Кредит» засобами ІТС заявки на отримання кредиту, ТОВ «Слон Кредит» сформувало договір про надання споживчого кредиту №976869, надало його [PERSON] для ознайомлення і направило на його номер мобільного телефону [NUMBER] одноразовий ідентифікатор T563, котрий було введено позичальником у відповідний розділ ІТС. ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти, відповідачу на його особисту банківську карту [NUMBER] , яку він вказав в ІТС при оформленні договору, було перераховано 3500,00 грн. Відповідно до додатку 1 до договору факторингу № 2407-24 від 24.07.2024 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складала: 28116,10 грн., та складається з: заборгованості по тілу кредиту - 3 500,00 грн., заборгованості по відсотках - 24 616,10 грн. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 26.2025 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. В судове засіданні представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Не подав відзив на позовну заяву. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію») Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або СМС повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Заявником/Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений. Судом встановлено, що 24.04.2023 року, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір №4518724, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно умов договору, п. 1. позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від Суми Позики. Поняття грошових зобов`язань, які використовуються у Договорі: 1.1. Проценти - грошові кошти, що нараховуються на Суму Позики і є платою за користування такою Позикою (Договором передбачено базову процентну ставку за перший день користування Позикою, базову процентну ставку з другого дня користування Позикою до дати повернення Позики, знижену процентну ставку з другого дня користування Позикою до дати повернення (відносно базової), процентну ставку за продовження строку користування Позикою та процентну ставку за понадстрокове користування позикою, яка не застосовується в період карантину, розміри ставок визначені Договором). ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», свої зобов`язання за договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку відповідач вказав при оформленні позики. Заборгованість за договором №4518724 від 24.04.2023 року становить: заборгованість за основним боргом - 6000,00 грн. ; заборгованість по відсотках - 18932,60 грн. Вказане стверджується наданим розрахунком заборгованості за договором. Окрім цього, 30.03.2023 року, між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №3566370. ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу грошові кошти в гривні, в сумі 3000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надавався строком на 359 днів, стандартна процентна ставка становить 2,00% на день. ТОВ «Лінеура Україна», свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало [PERSON] грошові кошти шляхом їх перерахування на картку відповідача № [NUMBER] , яку останній вказав при оформленні кредиту. Це підтверджується документом від надавача платіжних послуг, з переказу коштів без відкриття рахунку №21/788-рк від 01.05.2023 року видана Національним Банком України. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Сплачуючи кредит, відповідач, додатково до зазначеного вище, вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. Це відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду викладеній у Постанові від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц, а саме: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу». Заборгованість за Договором №3566370 від 30.03.2023 року становить: заборгованість по тілу - 3 000,00 грн. ; заборгованість по відсотках - 12840,00 грн., що стверджується розрахунком заборгованості за договором, який долучений позивачем. Окрім цього, відповідач уклав ще один договір з ТОВ «Слон Кредит» 03.04.2023 року, договір №976869. Відповідно до п.1.2 Договору на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Строк кредиту 360 дні (в)(день). ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало [PERSON] грошові кошти. Згідно із документом від надавача платіжних послуг, відповідачу на його особисту банківську карту [NUMBER] , яку він вказав в ІТС при оформленні договору, було перераховано 3 500,00 грн. Відповідно до Додатку 1до договору факторингу № 2407-24 від 24.07.2024 року, заборгованість [PERSON] , за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складала: 28116,10 грн. Таким чином на момент звернення з позовом до суду заборгованість за договором №976869 від 03.04.2023 року становить: заборгованість по тілу кредиту - 3 500,00 грн., заборгованість по відсотках - 24 616,10 грн. Вказане стверджується наданим розрахунком заборгованості за договором. Згідно з п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №44/9519/12 (№14-10цс18) зазначено, що Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлено договором. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст.530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 263 ЦК України, Судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відтак, оцінюючі представлені позивачем докази та наведені аргументи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved