Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

15.11.2024 року представник ТзОВ «ФК «Пінг-Понг» звернувся в суд із позовом, сформованим в системі «Електронний суд», до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивує тим, що 29.03.2021 року за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан», [PERSON] подав Заявку на отримання кредиту № 102448458. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті товариства. Опісля ТОВ «Мілоан» направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов договору про споживчий кредит № 102448458 від 29.03.2021року, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті товариства. Відповідно до умов Кредитного договору [PERSON] , до укладення договору отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору. Правила надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан» розміщені для ознайомлення на офіційному веб-сайті Кредитодавця. Таким чином, відповідач уклав договір про споживчий кредит№ 102448458 від 29.03.2021року з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення (відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5500 грн.00 коп. 08.07.2021 року згідно умов договору відступлення прав вимоги №04Т, ТОВ «Мілоан» відступлено право вимоги за кредитним договором № 102448458 від 29.03.2021року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до Відповідача. 24.01.2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТзОВ«ФК «Пінг-Понг» укладено договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором про споживчий кредит № 102448458 від 29.03.2021року. Згідно Додатку № 1 до Договору факторингу сума боргу перед ТОВ «ФК «Пінг-Понг» є обґрунтованою та документально підтвердженою і становить 26950 грн., із яких, заборгованість за тілом кредиту становить 5500 грн.00 коп.; заборгованість за відсотками становить- 21450 грн.; заборгованість за комісією та за пенею становить - 0 грн. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого перед позивачем виникла вищезазначена заборгованість. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу, позивач змушений звернутися з позовом до суду. Просив суд позовні вимоги ТзОВ «ФК «Пінг-Понг» - задоволити. Стягнути відповідача [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «Пінг-Понг» - 26950 грн. 00 коп. заборгованості за Кредитним договором №102448458, а також суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. та 6000грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 30.04.2025 року позовні вимоги ТзОВ «ФК «Пінг-Понг» фактично частково визнав. Суду пояснив, що не заперечує ту обставину, що брав кредитні кошти в сумі 5500 грн. і вони, а також пропорційно до тіла кредиту сума сплаченого судового збору, підлягають поверненню кредитодавцю. Крім того вважає, що нарахована йому заборгованість за відсотками в сумі 21450 грн. є завищеною та необгрунтованою і стягненню не підлягає. Водночас зазначав, що на його думку вже сплив строк позовної давності і тому провадження в даній справі підлягає закриттю. В подальші судові засідання відповідач [PERSON] не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином. Про причини свого неприбуття суд не повідомив. 18.07.2025 року на адресу суду надійшла заява за вих.№3131107597 про зміну назви позивача. Ухвалою суду\~від 08.08.2025\~року заяву\~задоволено та\~змінено найменування\~позивача -\~ТзОВ «ФК\~«Пінг-Понг» на - ТзОВ «Солвентіс». Вивчивши матеріали справи, вислухавши відповідача [PERSON] , дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку що позов підлягає до часткового, з наступних підстав: Відповідно до\~ ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76 ЦПК України\~\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до\~ ст.77 ЦПК України \~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За змістом\~ ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. \~ \~ \~ \~Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В судовому\~засіданні встановлено,\~що 29.03.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений кредитний договір №102448458, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 5500 грн.00 коп. строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування в розмірі 3,0 % на день (а.с.11). Зазначений договір підписано електронним підписом відповідача, який відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, що підтверджує факт погодження відповідачем умов кредитування. 08.07.2021 року згідно умов договору відступлення прав вимоги №04Т, ТОВ «Мілоан» відступлено право вимоги за кредитним договором № 102448458 від 29.03.2021 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідача (а.с.21-28). 24.01. 2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг- Понг» укладено договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу ТОВ «ФК «Пінг- Понг» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором про споживчий кредит № 102448458 від 29.03.2021 (а.с.35-39). З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що заборгованість\~ [PERSON] перед товариством станом на день звернення до суду року становить - 26950 грн. 00 коп., із яких, заборгованість за тілом кредиту 5500 грн. 00 коп; заборгованість за відсотками - 21450 грн.; заборгованість за комісією та пенею - 0 грн. (а.с.13-14). З вказаного розрахунку також слідує, що відповідач жодних коштів на погашення своїх боргових зобов`язань за вказаним договором не вносив. Вирішуючи даний цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступого: За змістом ч. 12 ст. 11 З-ну «Про електрону комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст.12 З-ну «Про електрону комерцію», якщо згідно з актом цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до З-ну України «Про електронний цифровий підпис»\~, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до вимог ст.ст.\~525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2\~ ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1\~ статті 1054 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з\~ [PERSON] заборгованості за тілом кредиту. Вирішуючи вимогу про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитним коштами, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~ статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16. Отже, враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування 30 днів, а також відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку дії кредитного договору, позовні вимоги про стягнення з\~ [PERSON] відсотків за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в межах строку дії кредитного договору. З огляду на викладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за процентами в розмірі 4950 грн. 00 коп. Згідно з умовами цього договору розмір кредиту становив 5500 грн. 00 коп., кредит було надано на строк 30 днів, дату повернення кредиту і процентів зазначено як 28.04.2021року, розмір процентної ставки 3% в день (165 грн. 00 коп.), (165 грн. 00 коп. х 30 днів = 4950 грн. 00 коп.). Враховуючи вище зазначені обставини, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача - 10450 грн. 00 коп. боргу за кредитним договором, з яких 5500 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 4950 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом - 2422 грн 40 коп., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, а також надано документи на підтвердження сплати витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Разом із тим, відповідно до ч.ч.1, 2, 13 статті 141 ЦПК України,\~\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 10450 грн. 00 коп. х 100% / 26950 грн = 38,77 % (розмір задоволених позовних вимог); 2422,40 грн х 38,77 % = 939 грн. 16 коп. (розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача). На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано: договір про надання правової допомоги від 07.08.2024 року (а.с.18-20), укладений між ТОВ «ФК «Пінг-Понг» та адвокатом Білецьким Б.М. з додатковою угодою до нього від 30.09.2024 (а.с.39); детальний опис робіт, виконаних адвокатом Білецьким Б.М. від 07.08.2024 року та акт від 30.09.2024 року на загальну суму 6000 грн. 00 коп. (а.с.17, 10). З огляду на викладене, виходячи з принципу пропорційності відшкодування судових витрат на правничу допомогу - 38,77% до задоволених вимог з відповідача [PERSON] на користь позивача - ТзОВ «ФіК «Солвентіс» підлягають стягненню - 2326 грн. 20 коп. (6000 грн. 00 коп. х 38,77% / 100% = 2326 грн. 20 коп.). На підставі викладеного, ст.ст.516, 525, 526, 530, 599, 610-612, 625, 1050, 1054 \~ЦК України\~та

Outcome: approved