Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Сагаль С.В. звернувся до суду з позовом до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори, у якому просить звільнити з-під арешту: квартиру [ADDRESS] ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,05749 га, кадастровий номер 7425588700:01:00:0282, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0347 га, кадастровий номер 7425588700:09:00:4007, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; виключити відомості про обтяження зазначених об`єктів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3734388, підстава обтяження: постанова б/н від 18 лютого 1999 року, Міжрайонне Управління податкової поліції, об`єкт обтяження «невизначене майно, все майно», власник [PERSON] . Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина на земельні ділянки з кадастровими номерами: 7425588700:01:00:0282, 7425588700:09:00:4007 та житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що є спадкоємцем після смерті батька, звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, але видати свідоцтво про право на спадщину за законом нотаріус не має можливості у зв`язку з тим, що з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається запис про обтяження зазначених об`єктів, реєстраційний номер обтяження: 3734388, підстава обтяження: постанова б/н від 18 лютого 1999 року Міжрайонне Управління податкової поліції, об`єкт обтяження «невизначене майно, все майно», власник [PERSON] . Крім того, арешт накладено на квартиру [ADDRESS] , яка належить позивачу на підставі Договору дарування квартири від 22 грудня 1998 року. Тобто, арешт на зазначену квартиру було накладено вже після того, як [PERSON] подарував її позивачу [PERSON] . Таким чином, позивач позбавлена можливості оформити права власності на майно, яке належало спадкодавцю за життя, а також вільно володіти, користуватись та розпоряджатись власним майном, вважає, що на даний час відсутні будь-які законні підстави для обтяження майна, тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. 28 серпня 2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 жовтня 2025 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Сагаль С.В. у судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують та просять задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача Другої Чернігівської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явились, про дату та час засідання повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, в зв`язку з неявкою всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (зворот а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається із: земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,05749 га, кадастровий номер 7425588700:01:00:0282, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 25 червня 2013 року та підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 13,14); земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0347 га, кадастровий номер 7425588700:09:00:4007, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 25 червня 2013 року та підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 11, 12); житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 25 червня 2013 року та підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 15, 16), право на які має спадкоємець за законом донька [PERSON] [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Белової О.С. із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 7). З копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Лисенко Н.Б. заведена спадкова справа за №17/2024 до майна спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] (зворот а.с. 7). З довідки приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Лисенко Н.Б. вбачається, що наявна перешкода у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , 1958 року народження на наступне спадкове майно: земельну ділянку, площею 0,05749 га, кадастровий номер 7425588700:01:00:0282, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 0,0347 га, кадастровий номер 7425588700:09:00:4007, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 3734388, на підставі постанови б/н, 18 лютого 1999 року Міжрайонне Управління податкової поліції, об`єкт обтяження «невизначене майно, все майно», власник [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки 428785594 від 27 травня 2025 року, яка видана приватним нотаріусом Красногором О. В., вбачається, що: - \~ \~ \~ \~14 вересня 2006 року о 15:36:48, за № 3734338 реєстратором Друга чернігівська державна нотаріальна контора, у відповідності до постанови б/н, 18 лютого 1999 року, Міжрайонне Управління податкової поліції, накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , архівний номер: 35704CHERNIGOV1, [PERSON] дата 24 лютого 1999 року, дата виникнення 24 лютого 1999 року, № реєстра: 50-2, внутр. № 9А01153923F058С7938, власника зазначено [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~14 вересня 2006 року, о 15:37:32, за № 3734338 реєстратором Друга чернігівська державна нотаріальна контора, у відповідності до постанови б/н, 18 лютого 1999 року, Міжрайонне Управління податкової поліції, накладено арешт на невизначене майно, все майно, архівний номер: 35704CHERNIGOV1, [PERSON] дата 24 лютого 1999 року виникнення 24 лютого 1999 року, № реєстра: 50-2. внутр. № 9А01153923F058С7938, власника зазначено [PERSON] ; - 22 вересня 2006 року о 11:18:08 за №3770659 реєстратором Друга чернігівська державна нотаріальна контора на підставі повідомлення 769/26-5-23 від 08 лютого 1999 року, Міжрайонне Управління податкової поліції, накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , архівний номер: 34291CHERNIGOV1, [PERSON] дата 12 лютого 1999 року, дата виникнення 10 лютого 1999 року, № реєстра: 32-2, внутр. № 1701152D23F04B2C2621, власника зазначено [PERSON] (зворот а.с.16-17). Постановою слідчого СВ ПМ ДПІ в м. Чернігові 18 лютого 1999 року в рамках кримінального правадження № 901/046 за ч.3 ст. 148-2 КК України з метою забезпечення цивільного позову( викоанання вироку суду в частині можливої конфіскації майна) накладено арешт на майно [PERSON] .( а.с. 23) Відповідно до наданої копії договору купівлі-продажу від 04 квітня 1995 року, посвідченого Першою чернігівською державною нотаріальною конторою за №5-2778, [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с. 8-9). Згідно копії Договору дарування квартири 22 грудня 1998 року [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар однокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно з ч. 1 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачене право особи вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вказані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності. В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09 (провадження № 61-12406св21), викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Вимоги позивача, що ґрунтуються на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України). На сьогодні позивач має намір оформити свої спадкові права на майно належне [PERSON] , проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Виходячи з викладеного, на час звернення з заявою до суду, за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а саме позбавлена можливості оформити спадкові права на земельні ділянки, які належали померлому [PERSON] на праві власності. Даних чи відомостей на підтвердження необхідності існування на даний час арешту спадкового майна вказаного в позовній заяві, наявні матеріали справи не містять, стороною відповідача суду надано не було, узв`язку з чим підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з нерухомого майна. З`ясувавши викладені обставини, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved