Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» звернулось до Слобідського районного суду м.Харкова з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 11230,20 грн., а також понесені судові витрати. Позов мотивований тим, що 19.12.2020 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладений кредитний договір №1363409, в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису. Відповідно до умов договору товариство надало клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності: сума кредиту 6000 грн, дата надання кредиту 19.22.2020, строк кредиту - 23 днів, стандартна процентна ставка 1,90 %. Клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Свої зобов`язання ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало у повному обсязі, перерахувавши грошові кошти на картковий рахунок [NUMBER] , а відповідачка вчасно їх не повернула, внаслідок чого утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. На підставі договору факторингу №1-07092021 від 07.09.2021 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало для ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» свої права грошової вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором №1363409 від 19.12.2020 укладеним з [PERSON] 07.09.2021 ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП», відповідно до умов договору відступлення права вимоги №2-07/09/2021, відступив право вимоги за кредитним договором № 1363409 від 19.12.2020 ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідачки в розмірі 11230,20 грн. Враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов`язань просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором № 1363409 від 19.12.2020 в розмірі 11230,20 грн, що складається із простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 6000,00 грн, за процентами в розмірі 5230,20 грн. Ухвалою Слобідського районного суду м.Харкова 15.08.2025 вказану справу передано за підсудністю до Київського районного суду м.Харкова. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2025 справу передано для розгляду судді Кіндеру В.А. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 05.09.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій до суду позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової кореспонденції за зареєстрованим місцем проживання. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за його відсутності та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 19.12.2020 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] уклали кредитний договір №1363409, про надання коштів на умовах споживчого кредиту який був укладений в електронному вигляді та підписаний шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), що був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки. Відповідно до п.1.2 договору Товариство зобов`язалось надати [PERSON] грошові кошти у гривні на умовах строковості, зворотності та платності, а Клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту -кредит. Сума кредиту - 6000,00 грн. Згідно п.п. 1.3-1.4.2 - Кредит надається строком на 23 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору. Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування кредитом залежить від фактичного виконання клієнтом умов договору та становить: знижена процентна ставка 0,01% процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом (3,65% процентів річних), застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, якщо в цей строк клієнт здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою повернення кредиту, що вказана в Графіку платежів; стандартна процентна ставка складає 1,90 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (693,50 процентів річних), застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п.1.3, якщо клієнт не виконав умови зазначені в п.п. 1.4.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки. Згідно п.3.1 договору - нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи з фактично кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Відповідно до п. 2.1. кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті, що має наступні реквізити № [NUMBER] . Згідно довідки про Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1363409 підписаний клієнтом [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором С189 надісланим 19.12.2020 на номер телефону - [NUMBER] . З інформаційної довідки 02.07.2025 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» слідує, що 19.12.2020 о 15:49:03 успішно перераховані кошти в сумі 6000 грн на платіжну карту маска картки № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua-75524381, призначення платежу: Зачисление 6000 грн на карту [NUMBER] . Отже, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», зобов`язання за укладеним договором виконало в повному обсязі, перерахувавши на платіжну картку [PERSON] грошові кошти в сумі 6000 грн, а остання їх отримала. 07.09.2021 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» уклали договір факторингу №1-07092021, відповідно до якого до ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» перейшло право вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором №1363409 від 19.12.2020 укладеним з [PERSON] .. Згідно п.п. 1.1. договору факторингу, на умовах, встановлених цим договором та у відповідності до гл. 73 ЦК України, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (Портфель заборгованості). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №1-07092021від 07.09.2021, ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту№1363409 від 19.12.2020 в сумі 11230,20 грн, з яких 6000 грн - сума заборгованості за залишком кредиту, 5230,20 грн - сума заборгованості за процентами. 07.09.2021 ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» уклали договір відступлення права вимоги №2-07/09/2021, відповідно до якого до ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» перейшло право вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором №1363409 від 19.12.2020 укладеним з [PERSON] . Згідно п.п. 1.1. договору факторингу, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором, а новий кредитор заміняє кредитора як сторону кредитора у кредитному договорі, та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. Новий кредитор сплачує кредитору вартість прав вимоги, що відступаються (відчужується), в порядку та на умовах, передбачених договором. При цьому новий кредитор набуватиме статус правонаступника кредитора відповідно до чинного законодавства України, у виконавчому провадженні та усіх судових спорах, пов`язаному з правом вимоги. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №2-07/09/2021 від 07.09.2021, ТОВ«ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1363409 від 19.12.2020 в сумі 11230,20 грн, з яких 6000,00 грн - сума заборгованості за залишком кредиту, 5230,20 грн - сума заборгованості за процентами. 13.06.2025 позивач направив на адресу відповідачки вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором, в якій зазначено, що на підставі договору факторингу №1-07092021 від 07.09.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП», та на підставі договору відступлення права вимоги №2-07/09/2021 від 07.09.2021 року між ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» право вимоги заборгованості за кредитним договором №1363409 від 19.12.2020 відступлене ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», а також інформацію про те, що у відповідача існує заборгованість за кредитним договором в розмірі 11230,20 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 202 ЦК Україниправочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1ст. 1054 Цивільного кодексу Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1ст. 1048 цього ж Кодексупозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст. ст.610,611ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 525 Цивільного кодексу Українивизначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідност. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно дост. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Після підписання кредитного договору у відповідачки виникло зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування кредитом. Відповідно до договору факторингу №1-07092021 від 07.09.2021 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП». Згідно з договором №2-07/09/2021 ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», а тому позивач набув право вимоги до [PERSON] в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав на правомірних підставах. Позивачем, в підтвердження боргу [PERSON] надано розрахунок заборгованості та виписку по рахунку боржника, яка є первинним документом та підтверджує здійснені по банківському рахунку операції, тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог в частині стягнення заборгованості перед ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТКОЛЛЕКШН» за договором станом на 12.06.2025 в розмірі 11230,20 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6000,00 грн, за процентами в розмірі 5230,20 грн. Суд враховує, що відповідачем в ході розгляду справи не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором не виконує, тому сума заборгованості, у підлягає стягненню з відповідачки у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 1.ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. 03.10.2025 через систему Електронний суд представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» подано заяву про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, які складаються із витрат на правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн. На підтвердження понесених витрат до заяви долучено копію довіреності 09.07.2025 на ім`я адвоката Пархомчука С.В., акт про отримання правової допомоги від 01.10.2025, з якого вбачається що адвокатом надано юридичні послуги на загальну суму 10500,00 грн.; копію платіжної інструкції №1013 від 01.10 2025 про перерахування вищевказаної грошової сумина користь Пархомчука С.В. ; копією рахунку 01.10.2025-16. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави(ч.1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3). Частиною 4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні цього питання суд враховує, що справа про стягнення заборгованості за кредитним договором для не є спором значної складності, не потребує дослідження великого обсягу доказів та залучення багатьох учасників. Ціна позову складає лише 11230,20 грн., фактично адвокатом складено лише позовна заява, що не є складною за змістом, та заяву про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий розгляд справи здійснений без участі представника позивача, що не потребувало витрат часу адвоката для участі у судових засіданнях. Отже, з урахуванням категорії справи, рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин, обсягу наданих позивачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд дійшов висновку, щодо зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивача до 4000,00 грн.

Outcome: approved