Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

короткий зміст позовних вимог. 28.10.2025 до суду звернувся позивач [PERSON] із позовною заявою до Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області, у якій просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та на земельні ділянки, площею 0,2500 га, кадастровий номер 0523483300:07:007:0062, площею 0,4446 га, кадастровий номер 0523483300:07:003:0040, площею 0,1554 га, кадастровий номер 0523483300:07:007:0063, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла його дружина [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та присадибних земельних ділянок. До дня смерті спадкодавця позивач [PERSON] проживав разом із дружиною за адресою: [ADDRESS] , а відтак є таким, що прийняв спадщину після померлої [PERSON] відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України, однак у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельні ділянки йому було відмовлено у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на вказане майно. Враховуючи викладене, позивач не може у звичайний спосіб реалізувати свої спадкові права, а тому змушений звертатись до суду і просити захистити його невизнане право у заявлений спосіб. Рух справи, позиція суду. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2025 справу передано на розгляд судді Гуцолу М.П. (а.с. 35). Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 29.10.2025 відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 14.11.2025, витребувано з Погребищенської державної нотаріальної контори спадкову справу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 36). 06.11.2025 з Погребищенської державної нотаріальної контори надійшла інформація про те, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, будь-яка інформація щодо наявності чи відсутності спадкоємців відсутня (а.с. 42-43). Позивач у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити (а.с. 31). Представник відповідача в судове засідання не з`явився також, головний спеціаліст юрист відділу правового забезпечення Погребищенської міської ради Дзюба О.О. через канцелярію суду подав заяву розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с. 44). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Згідно зі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Встановлені судом обставини справи. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.11.2005, актовий запис № 17, [PERSON] [INFO] (а.с. 10). Позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 31.01.1982 (а.с. 9). Відповідно до довідки №14-64, виданої 13.10.2025 виконавчим комітетом Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29). [PERSON] також була власником земельних ділянок, площею 0,2500 га, , цільове призначення якої є: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та площею 0,6000 га, цільове призначення якої є: для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані по [ADDRESS] , що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ВН №015997 (а.с. 17). З витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1201834062025, №НВ-3500860252025, №НВ-6801528482025 слідує, що земельній ділянці, площею 0,2500 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд присвоєно кадастровий номер 0523483300:07:007:0062, земельній ділянці, площею 0,4446 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства - кадастровий номер 0523483300:07:003:0040, земельній ділянці, площею 0,1554 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства - кадастровий номер 0523483300:07:007:0063 (а.с. 18-20). З довідки №14-63, виданої 13.10.2025 виконавчим комітетом Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області слідує, що [PERSON] проживав разом з дружиною [PERSON] по [ADDRESS] до дня смерті останньої [INFO] (а.с. 30). З інформаційного листа №592/01-16, що виданий 21.10.2025 завідувачем Погребищенської державної нотаріальної контори О.В.Швецем вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу відмовлено через відсутність правоустановчих документів та рекомендовано звернутися до Погребищенського районного суду Вінницької області для визнання права власності на вказане майно (а.с.11). Технічний паспорт на нерухоме спадкове майно, а саме на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] позивачем виготовлений 04.08.2025 (а.с. 12-14). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову. У ч.1, 2 ст. 319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ч.1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд переконався, що спадкодавець правомірно набула право власності на спірний житловий будинок та земельні ділянки, тому це майно входить до складу спадкової маси. Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивача, як спадкоємця права на це спадкове майно. Згідно зі ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В силу ч.5 ст.1268 ЦК спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до вимог п.4.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. У п.4.15 Порядку зазначено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спосіб захисту порушеного права, відповідно до ст.ст. 15, 16, 20 ЦК України, при зверненні до суду обирається позивачем. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в Роз`ясненні, наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Даний спір виник у зв`язку із неможливістю позивачем отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне майно. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Із досліджених матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] за життя була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельних ділянок, що розташовані адресою: [ADDRESS] , позивач [PERSON] як спадкоємець за законом прийняв спадщину, що належала спадкодавцю, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину, враховуючи визнання позову відповідачем, з метою захисту майнових прав позивача, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем права власності на це майно. Розподіл судових витрат між сторонами. На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності, визначеним ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат з Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області на користь позивача не вбачається.

Outcome: approved