Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому зазначив, що 12.06.2008 року між ВАТ комерційний банк «Надра» та відповідачем укладено кредитний договір № 8-09/МК/2008-980, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 168 000 гривень строком до 15.06.2011 року. В подальшому, за наслідком укладення договорів про відступлення прав вимоги відповідні права кредитора перейшли до позивача ТОВ «ФК «Факторінгс». Позивач зауважує, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01.02.2010 року стягнуто з відповідача на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 8-09/МК/2008-980 в сумі 176719,89 грн. Втім заборгованість, яка була визначена і встановлена до стягнення на корить банку згідно судового рішення, не була повернута/не сплачена відповідачем, а отже має місце тривале порушення зобов`язання з повернення кредитору грошових коштів за судовим рішенням. Судове рішення відповідачем досі не виконано і ніколи не виконувалось. А тому позивач на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача інфляційні нарахування, а також 3 % річних від суми заборгованості, розрахованих за період з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року, на суму 85695,64 грн. та 25970,56 грн. відповідно. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду клопотання про підтримання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. З огляду на вказане, суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що 12 червня 2008 року між ВАТ комерційний банк «Надра» та відповідачем укладено кредитний договір № 8-09/МК/2008-980, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 168 000 гривень (а.с.11). Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 лютого 2010 року з відповідача стягнуто на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 8-09/МК/2008-980 в сумі 176719,89 грн. (а.с.12) 15 липня 2020 року між ПАТ «Комерційний Банк «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Днірпофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги, згідно якого Банк відступив новому кредитору права вимоги Банку до позичальників, зазначених у відповідних додатках, включаючи вимоги за основними договорами, відсотками, неустойкою, а також вимоги про виплату передбачених статтею 625 ЦК України грошових сум (а.с.15-22). В подальшому 20 липня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Днірпофінансгруп» та ТОВ «ФК «Факторінгс» укладено договір №20/07/2020 про відступлення прав вимоги із набуттям прав нового кредитора позивачем - ТОВ «ФК «Факторінгс» (а.с.23-26). 17 червня 2021 року ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, винесеною по справі № 2-242/10, замінено первісного стягувача ВАТ «Комерційний банк «НАДРА» на його правонаступника ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Новогра-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 лютого 2010 року у цивільній справі № 2-242/10. (а.с.13,14) Розмір невиконаного зобов`язання відповідача за кредитним договором та рішенням Новогра-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 лютого 2010 року у цивільній справі № 2-242/10, тобто залишок заборгованості відповідача перед позивачем ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» складає 176719,89 грн., тобто судове рішення відповідачем не виконано і ніколи не виконувалось. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19) звернула увагу на те, що інфляційні та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимогою. Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2024 року у справі № 657/1024/16-ц (провадження № 14-5цс23) зауважила, що оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18) вказала, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу. Оскільки відповідач належним чином не виконав судове рішення про стягнення з нього коштів, кредитор вправі вимагати стягнення з боржника в судовому порядку сум процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання. Згідно розрахунку, якій знаходиться в матеріалах справи, сума інфляційних витрат та 3 відсотків річних складає 116 666,20 грн. (а.с.10). Враховуючи викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» 3% річних в розмірі 25970,56 грн. та інфляційні витрати в розмірі 85695,67 грн., а всього 111666,64 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір у сумі 2 422,40 грн.

Outcome: approved