Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

\~ \~ 30 вересня 2025 року представник позивача звернувся до суду із позовом про стягнення [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 38353,76 грн. В обґрунтування позовних вимог представник зазначив, що 11.06.2024 року Відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту (копія додається до позовної заяви). 11.06.2024 року Відповідач підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: 1) Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п.9.2. Договору); 2) Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; 3) Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.9.2. Договору); 4) Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.9.3 Договору); 5) Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.9.4. Договору); 6) Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.9.4. Договору); 7) Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.9.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. На підставі укладеного Договору Відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 09/27, тип -Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку (додається до позовної заяви). Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 р., Відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 17.09.2025 року має заборгованість 38353.76 грн., яка складається з наступного: 29972.81 грн. - заборгованість за тілом кредита 8380.95 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на викладене, представник позивача, просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.06.2024 у розмірі 38353,796 грн., що складається із: - 29972,81 грн. - заборгованість за тілом кредита, - 8380,95 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, та судовий збір у розмірі 2422.40 грн. 08.10.2025 суддею отримано відповідь на запит з виконавчого комітету Глобинської міської ради щодо встановлення місця реєстрації відповідача. Ухвалою від 09.10.2025 відкрито провадження у справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення на зареєстровану адресу проживання відповідача судової кореспонденції, яке отримано16.10.2025. Повідомлень про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не подано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, \~якщо учасник\~справи\~або\~його представник\~були\~належним\~чином повідомлені\~про\~судове\~засідання,\~суд\~розглядає\~справу за\~відсутності\~такого\~учасника справи\~у\~разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ураховуючи викладене, суд на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд цивільної справи за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В судовому засіданні 12 листопада 2025 завершено розгляд справи за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 11.06.2024 Відповідач підписав власноручно Заяву про приєднання до умов та підписав Паспорт кредиту. На підставі укладеного Договору Відповідач отримав кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії 09/27, тип - Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції. Отже, [PERSON] є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. На підтвердження умов договору АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копію анкети клієнта, заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, паспорт кредиту, розрахунок заборгованості, виписку за договором за період 11.06.2024-18.09.2025. Матеріали справи містять підтвердження, що саме ці Умови кредитування розумів Відповідач, була ознайомлена і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання Відповідачем кредитних коштів містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. За наведених обставин наявні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] , АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Відповідно до\~довідки\~про\~зміну умов\~кредитування\~та\~обслуговування кредитної\~картки\~оформленої\~на [PERSON] \~(договір\~б/н),\~від\~18.09.2025:\~11.06.2024\~старт\~картклвого рахункуна\~карику [NUMBER] ,\~11.06.2024\~зміна кредитного\~ліміту -\~встановлено\~кредитний ліміт\~\~10000,00\~грн.,\~11.06.2024\~\~зміна кредитного\~ліміту \~зменшення кредитного\~ліміту\~-\~10000,00\~грн.,\~15.07.2024\~зміна\~кредитного ліміту\~\~збільшення\~крелдитного ліміту\~-\~20000,00\~грн., 28.10.2024 зміна\~кредитного ліміту\~-\~ збільшення кредитного ліміту 30000,00\~грн.,\~02.05.2025 зміна\~кредитного ліміту\~\~зменшення кредитного ліміту 0,00\~грн., Разом з цим, відповідно до розрахунку заборгованості, відповідач станом на 17.09.2025 року має заборгованість 38353,76 грн., яка складається з наступного: 29972,81 грн. - заборгованість за тілом кредита, 8380,95 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 115415,37 грн. - погашена заборгованість за поточним тілом кредити, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором б/н від 11.06.2024 року, станом на 17.09.2025 року. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, отже Позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» фактично суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 11.06.2024 у розмірі 38353,76 грн. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). У відповідності до приписів частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами, оскільки відповідачкою у встановлений судом строк відзив на позов не подано. Як встановлено, між відповідачем та позивачем було укладено Кредитний договір. Відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконує, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Так, згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. Диспозиція частини 1 статті 526 ЦК України регламентує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно частини першої статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1048\~Цивільного\~кодексу\~України,\~позикодавець\~має\~право\~на\~одержання\~від\~позичальника процентів\~від\~суми\~позики,\~якщо\~інше\~не\~встановлено\~договором\~або\~законом.\~Розмір\~і\~порядок\~одержання\~процентів\~встановлюються\~договором.\~Якщо\~договором\~не\~встановлений\~розмір\~процентів,\~їх\~розмір\~визначається\~на\~рівні\~облікової\~ставки Національного\~банку\~України.\~ У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Велика Палата Верховного Суду (справа №127/15672/16-ц) в постанові від 8 листопада 2019 року, зазначила, що для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. На підставі викладеного, надавши оцінку аргументам сторін та фактичним обставинам справи, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved