Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Позиції заявника, інших учасників справи У березні 2025 року до Київського районного суду м.\~Одеси із заявою звернувся [PERSON] (далі також заявник), заінтересовані особи: Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування (далі\~також \~заінтересована особа-1), [INFO] (далі також заінтересована особа-2) про призначення його опікуном над своїм братом [PERSON] , який визнаний рішенням суду недієздатним. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що він просить призначити його опікуном над братом, який визнаний судом недієздатним, оскільки раніше функції опікуна виконувала їхня матір, однак наразі, у зв`язку з погіршенням стану її здоров`я, вона не може забезпечити належного догляду за сином. Відповідне подання органу опіки та піклування відносно заявника як потенційного опікуна долучено до матеріалів справи. Заявник здоровий та може виконувати функції опікуна. У своєму поданні від 05.02.2025 за №\~К-1251 Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном свого брата [PERSON] . Ухвалою суду від 19.06.2025 до участі у справі як заінтересованих осіб залучено: [INFO] (далі також заінтересована особа-3), а також [PERSON] (далі також заінтересована особа-4). Витребувано докази. Зобов`язано органи ТЦК та СП висловити свою позицію у справі. Згідно з відповіддю на ухвалу суду [INFO] від 09.07.2025 за 943/5/13510 заявник [PERSON] перебуває на обліку в [INFO] . Рішенням ВЛК визнаний придатним до військової служби. Підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Інших заяв по суті справи до суду не надходило. Заяви та клопотання учасників справи Не надходило. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 25.04.2025 заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 29.05.2025, після усунення недоліків, справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження. Судові засідання призначалися на 19.06.2025, 16.07.2025, 17.09.2025, 14.10.2025, 04.11.2025. У судовому засіданні, 04.11.2025, заявник підтримав подану заяву в повному обсязі. Представники заінтересованих осіб, належним чином повідомлені, до суду не з`явилася, про причини неявки не повідомили. Фактичні обставини справи Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов такого висновку. Судом установлено, що 05.02.2025 за №\~К-1251 Київською районною адміністрацією Одеської міської ради, як органом опіки та піклування, на адресу суду видано подання про доцільність призначення [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON] . Згідно з рішенням Київського районного суду м.\~Одеси від 31.03.2003 у справі №\~2-38/2003, [PERSON] , [INFO] , визнаний недієздатним. Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, від 14.08.2003 №\~1168, недієздатному [PERSON] призначено опікуна його матір [PERSON] , 1955 року народження. Згідно з медичним висновком ЛКК від 04.11.2024 №\~225 у [PERSON] виявлено когнітивні порушення, характерні для громадян похилого віку, унаслідок яких вона потребує надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, від 04.02.2025 №\~81, [PERSON] звільнено від повноважень опікуна над недієздатним [PERSON] . Родинні відносини між братами підтверджено копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] ( [PERSON] ) та серії [NUMBER] ( [PERSON] ), де батькам обох зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно з наданими документами, які характеризують особу [PERSON] , установлено, що останній на наркологічному обліку не перебуває (довідка від 30.09.2024 №\~623 КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я Одеської обласної ради»), не має ознак психічного розладу (довідка від 06.11.2024 №\~696 КНП «Міський психіатричний диспансер Одеської обласної ради»), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (витяг з ІАС «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» Департаменту інформатизації МВС України від 19.10.2023 №\~ФОВА-002535885), за місцем проживання характеризується позитивно (характеристика начальниці дільниці №\~4 КП «ЖКС «Чорноморський» Одеської міської ради від 11.11.2024.). Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 04.04.1994 за реєстровим №\~4-6085, виданим Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, за [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровано на праві спільної сумісної власності квартира за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 13.11.2024 №\~К4-260596-ф/о за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно з комісійним актом обстеження житлово-побутових умов б/н від 01.07.2025 Київської районної адміністрації Одеської міської ради установлено, що в трикімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , фактично проживають: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Квартира перебуває в задовільному стані. Кожен із мешканців має свою кімнату. Відповідно до наказу начальника [INFO] від 14.10.2025 №\~287 [PERSON] мобілізований до лав ЗСУ. Мотиви прийнятого рішення Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Щодо матеріального аспекту заяви Відповідно до приписів ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (ст. 39 ЦК України). Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (ст.\~41 ЦК України). Органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад (ст. 56 ЦК України). Опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст. 55 ЦК України). Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч. 1 ст.\~60 ЦК України). Опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника (ст. 62 ЦК України). Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника (ч.\~2-4 ст.\~63 ЦК України). Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням (ч. 1 ст.\~67 ЦК України). До встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування (ст.\~65 ЦК України). Якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад (ст.\~66 ЦК України). Аналогічні положення містять «Правила опіки та піклування», затверджені наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.1999 за № 34/166/131/88 (далі також Правила опіки та піклування). Зокрема, Правилами визначено, що безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. \~ \~ \~ \~Органи соціального захисту населення здійснюють діяльність щодо забезпечення догляду, надання соціально-побутового та медичного обслуговування громадянам похилого віку, інвалідам і дітям з вадами фізичного та розумового розвитку, які цього потребують. Органи охорони здоров`я здійснюють діяльність (діагностичну, лікувальну, експертну) щодо осіб, визнаних судом недієздатними внаслідок психічних захворювань або визнаних судом обмежено дієздатними внаслідок зловживання спиртними напоями чи наркотичними речовинами, а також щодо утримання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, віком до трьох років у будинках дитини (п.\~1.4. Правил опіки та піклування). Органи опіки та піклування відповідно до покладених на них завдань та розподілу повноважень між структурними підрозділами відповідних управлінь і відділів місцевої державної адміністрації, ведуть облік щодо осіб, які потребують опіки (піклування); забезпечують тимчасове влаштування неповнолітніх та непрацездатних осіб, які потребують опіки (піклування); установлюють опіку над майном у передбачених законом випадках; провадять іншу діяльність щодо забезпечення прав та інтересів неповнолітніх дітей та повнолітніх осіб, які потребують опіки і піклування (п.\~1.7. Правил опіки та піклування). На кожну особу, яка потребує опіки чи піклування, органи опіки та піклування складають реєстраційну картку, а також за актом здійснюють опис майна, що їй належить. У разі відсутності в цих осіб свідоцтва про народження, а також інших особистих документів органи опіки і піклування забезпечують їх одержання у відповідних установах (п.\~2.7. Правил опіки та піклування). Якщо над дітьми, які виховуються у навчально-виховних закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, особами, які потребують опіки (піклування) і влаштовані у відповідні лікувальні установи чи установи соціального захисту населення, опікуни (піклувальники) не призначені, то виконання обов`язків опікунів і піклувальників від імені держави здійснюють ці установи в особі керівників цих установ. Призначити опікуна (піклувальника) можна й після влаштування зазначених у даному пункті осіб у відповідні державні установи (п.\~3.6. Правил опіки та піклування). За приписами ст. 295, 296 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу. Заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. У заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (ч.\~3 ст.\~297 ЦПК України). З кумулятивного аналізу зазначених положень нормативно-правових актів логічно випливає, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за заявою члена сім`ї та/або органу опіки та піклування, яка повинна відповідати вимогам закону щодо її обґрунтованості та вмотивованості, має бути поданою в належній процесуальній формі, а обставини, викладені в ній, підтверджені належними та допустимими доказами. При поданні заяви (внесенні подання) орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Водночас, орган опіки та піклування повинен зважати на інші обов`язки особи, яку він рекомендує призначити опікуном, які є несумісним з можливістю виконувати функції опікуна. У разі відсутності осіб, які могли б бути опікунами недієздатної особи, обов`язки опікуна виконує відповідний орган опіки та піклування, або керівник закладу, в якому перебуває недієздатна особа. Відтак, нормами чинного законодавства передбачено компенсаторну функцію держави у виді наявних органів опіки та піклування у разі відсутності осіб, які могли б бути опікунами недієздатної особи. З огляду на викладене, аналізуючи заяву [PERSON] та подання Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, про доцільність призначення [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON] суд зазначає таке. На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №\~64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України №\~2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан, який діє наразі. Водночас, відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №\~69/2022 від 24.02.2024, затвердженого Законом України №\~2105-IX від 03.03.2022, оголошено про проведення в Україні загальної мобілізації. Захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України (ст. 17, 65 Конституції України). Як установлено судом, рекомендований органом опіки та піклування як опікун [PERSON] на час внесення подання органом опіки та піклування перебував на військовому обліку в [INFO] . Рішенням ВЛК визнаний придатним до військової служби та підлягав призову на військову службу під час мобілізації. Відповідно до наказу начальника [INFO] від 14.10.2025 №\~287 [PERSON] мобілізований до лав ЗСУ, де проходить військову службу. Водночас, у поданні органу опіки та піклування жодним чином не вмотивовано підстави рекомендації опікуном військовозобов`язаної особи. Більше того, під час розгляду справи, коли заявник був мобілізований, орган опіки та піклування жодним чином не висловив (скорегував) свою позицію з огляду на зміну обставин та не навів будь-яких доводів щодо того, яким чином військовослужбовець може здійснювати обов`язки опікуна, перебуваючи в лавах Збройних Сил України та захищаючи нашу Державу від збройної агресії РФ. З огляду на викладене, суд уважає подання органу опіки та піклування необґрунтованим та невмотивованим, тому відхиляє його. Оскільки [PERSON] , як можливий опікун, є придатним до військової служби та мобілізований до лав ЗСУ, суд не вбачає підстав для задоволення його заяви по суті. Зазначений висновок повністю кореспондується з приписами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1959 року та практики ЄСПЛ. Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ втручання держави в право особи повинно відповідати критеріям правомірності такого втручання. Зокрема, згідно з рішенням ЄСПЛ від 23.09.1982 у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність наявності в сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві». Саме «необхідність у демократичному суспільстві» обумовлюється причинами, які виправдовують таке втручання, мають бути «відповідними і достатніми» для такого втручання, а «нагальна суспільна потреба» пропорційна законній меті. Відтак, основоположним критерієм, за наявності перших двох, є дотримання пропорційності, тобто дотримання «справедливого балансу». При цьому особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Право особи на опіку підпадає під регулювання приписів ст.\~8 Конвенції відповідно до якої, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. У цій справі потенційний опікун на час подання заяви був військовозобов`язаним, а на час її розгляду по суті мобілізованим до лав ЗСУ. Його брат, над яким планувалося встановити опіку, забезпечений житлом та мешкає в квартирі разом з матір`ю. Попередньо визнаний судом недієздатним та перебуває на обліку в Київській районній адміністрації Одеської міської ради, як органі опіки та піклування. За вказаних вище обставин, відмовляючи в задоволенні заяви про призначення військовослужбовця опікуном під час дії в Україні воєнного стану, суд керується інтересами держави, які за вказаних обставин превалюють над приватними інтересами недієздатної особи в розрізі призначення їй опікуном конкретної особи. Суд наголошує, що чинним законодавством України врегульовано порядок забезпечення осіб, які потребують опіки, але з тих чи інших підстав відсутні конкретні особи, які бажають виконувати обов`язки опікуна. У цьому випадку обов`язки опікуна виконує відповідний орган опіки та піклування, або керівник закладу, де перебуває недієздатна особа. Відтак втручання в права особи у цій справі здійснюється згідно із законом та в інтересах національної та громадської безпеки, тобто є необхідним у демократичному суспільстві. Аналогічних висновків за побідних правовідносин дійшов Верховного Суду у справі № 641/7190/23 (постанова від 28.05. 2025). Щодо процесуального аспекту заяви Порядок визнання особи недієздатною та призначення опікуна врегульовано приписами глави 2 ЦПК України. Як установлено судом, згідно з рішенням Київського районного суду м. Одеси від 31.03.2003 у справі №\~2-38/2003 [PERSON] , [INFO] , визнаний недієздатним. На час розгляду справи, чинним ЦПК України 1963 року не передбачалося підтвердження недієздатності та, відповідно, опіки рішенням суду протягом визначеного періоду часу. Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, від 14.08.2003 №\~1168, недієздатному [PERSON] призначено опікуна його матір [PERSON] , 1955 року народження. У подальшому, розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, від 04.02.2025 №\~81, [PERSON] звільнено від повноважень опікуна над недієздатним [PERSON] . Так, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч.\~3 ст.\~3 ЦПК України 2004 року). Відповідно до ч.\~6-8 ст.\~300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. З системного аналізу приписів норм ЦПК України 1963 року та ЦПК України 2004 року випливає, що наразі чинним процесуальним законодавством встановлено періодичність перевірки стану особи, визнаної рішенням суду недієздатною, та підтвердження цього стану, як і необхідності продовження опіки. Основним доказом у справах цієї категорії є висновок судово-психіатричної експертизи. Натомість недієздатність [PERSON] встановлена рішенням суду ще у 2003 році. Після цього будь-яких даних про те, що він проходив судово-психіатричну експертизу у справі не має. Водночас, чинний ЦПК України пов`язує можливість розгляду означеної заяви про встановлення опіки з фактом відсутності в особи здатності усвідомлювати значення своїх дій та/або керувати ними, підтвердженим відповідним висновком судово-психіатричної експертизи, саме на час розгляду такої заяви. Заявник вказаний висновок до суду не подав. Будь-яких клопотань про призначення означеної експертизи не заявляв. Отже не виконав обов`язку доведення факту відсутності у [PERSON] здатності усвідомлювати значення своїх дій та/або можливості керувати ними, що є обов`язковою передумовою продовження визнання факту його недієздатності в судовому порядку та встановлення опіки згідно з чинним цивільного-процесуальним законодавством. Опіка припиняється у разі поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною (ч.\~3 ст.\~76 ЦК України). Опіка припиняється у разі одужання або значного поліпшення здоров`я особи, яка була визнана недієздатною, і відновлення судом її дієздатності (п.\~5.4. Правил опіки та піклування). Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч.\~3 ст.\~294 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.\~1 ст.\~76 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1, 2 ст. 13, ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Отже заявником до суду не було надано належних доказів на підтвердження факту відсутності у [PERSON] , саме на час розгляду цієї заяви, здатності усвідомлювати значення своїх дій та/або керувати ними, що є окремою підставою для відмови у задоволенні поданої заяви. Іншого перед судом не доведено. \~ \~ \~ \~Висновки суду Отже, проаналізувавши заяву по суті справи, подання органу опіки та піклування, надані та зібрані судом докази на їх підтвердження у поєднанні із застосованими правовими нормами, враховуючи мотиви, покладені в основу рішення, суд доходить висновку, що заявником не доведено перед судом належними та допустимими доказами доцільність призначення та можливість фактичного виконання обов`язків опікуна відносно [PERSON] , та факт його недієздатності на час розгляду справи. Означені підстави (матеріальна та процесуальна) є самодостатніми як кожна окремо, так і в сукупності для прийняття рішення про відмову в задоволенні поданої заяви. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 2 ст.\~299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed