Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Адвокат Комарницький Е.Г., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із позовом, в якому просив звільнити [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 193 89,00 грн. Позовні вимоги мотивував тим, що [PERSON] та [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . В подальшому через постійні непорозуміння сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та розірвали свій шлюб у судовому порядку. На підставі рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 21.12.2006 по справі № 2-417/2006 з [PERSON] ухвалено стягувати на користь [PERSON] щомісячно аліменти в розмірі від його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання [PERSON] , [INFO] . Стягнення аліментів розпочати з 11 грудня 2006 року і проводити до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення набрало законної сили 02.01.2007. На підставі даного рішення суду 02.01.2007 видано виконавчий лист, а 05.01.2018 - відкрито виконавче провадження ВП №55469595. Згідно з розрахунку зі сплати аліментів сума коштів, яка підлягала стягненню з [PERSON] станом на 01.12.2021 становить 193\~809,00 грн. Постановою державного виконавця від 06.04.2023 у виконавчому провадженні ВП № 55469595 державним виконавцем Борис Ю.Б накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, то будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржник) у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 248 768,66 грн. Дана сума для [PERSON] є досить значною, і у нього немає таких коштів. З 2006 року [PERSON] фактично не працював та не мав доходів. З того часу він перебуває у дуже скрутному матеріальному становищі. Також він здійснював догляд за престарілими особами з 11.08.2015 по 28.04.2017 та з 30.05.2017 по 31.12.2023, а відтак інших доходів не отримував. Крім того [PERSON] ніколи не перебував на обліку в органах ДФС як фізична особа-підприємець та не мав відповідно відкритих рахунків. Транспортними засобами також не володіє. [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , з якою у них [INFO] народилася дочка, [PERSON] , яка є особою із інвалідністю через важке захворювання. У зв`язку із даним захворюванням дочка [PERSON] потребує постійного стороннього догляду та нагляду. На її лікування та реабілітацію вони витрачають значні кошти. Будь-якого рухомого чи нерухомого майно, яке можна було б продати з метою погашення заборгованості зі сплати аліментів, у [PERSON] немає. Його доходи не є достатніми для виконання у повному обсязі аліментних зобов`язань, які визначені рішенням суду, у зв`язку з чим виникла заборгованість через незалежні від нього причини. Вважає, що дана заборгованість за аліментами виникла у зв`язку із істотними обставинами, а саме з відсутністю роботи, здійсненням постійного догляду за перестарілими особами та вихованням дитини з інвалідністю, що позбавило його можливості виконати аліментні зобов`язання у повному обсязі, а тому переконаний, що наявні правові підстави для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Комарницький Е.Г. (ордер серії АТ №1090847 від 29.01.2025 а.с.59, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ІФ №001814 від 04.06.2021 а.с.60) позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково вказав, що аліменти [PERSON] не міг сплачувати оскільки на його утриманні перебуває дочка від іншого шлюбу, яка є особою з інвалідністю, а також дружина, яка потребувала лікування. На даний час вони потребують значних коштів на лікування дочки [PERSON] . Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Коваленко О.В. (доручення для надання безоплатної вторинної допомоги особам, які визначені пунктами 1-2, 9-23, 26-29 частини першої статті 14 Закону України "Про безоплатну правничу допомогу" а.с.76) у судовому засіданні просили у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов. Додатково зазначили, що позивачем не надано жодного платіжного документа про сплату аліментів на утримання своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , що унеможливлює зробити висновок про те, яка кількість грошових коштів (аліментів) була ним реально сплачена. Однак, згідно розрахунку зі сплати аліментів, сума коштів, яка підлягає стягненню станом на 01.12 2021 становить 193 809,00 грн. У позовній заяві позивач посилається на те, що з 2006 року фактично не працював, не мав доходів та перебуває у скрутному матеріальному становищі. Однак, вказує, що з 11.08.2015 по 28.04.2017 та з 30.05.2017 по 31.12.2023 здійснював догляд за перестарілими особами та інших доходів не отримував. Яким чином він здійснював догляд за перестарілими особами, які потребують коштів на лікування та інші важливі потреби, не зрозуміло. Позивач посилається на ст.197 СК України, відповідно до якої за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, яка має істотне значення. Однак на підтвердження вказаної норми позивачем не надано жодного належно оформленого документу, який би свідчив про наявність у нього тяжкого захворювання або іншу важливу обставину. Посилання позивача на те, що у нього є інша сім`я є не що інше, як введення суд в оману. Його неповнолітня дочка [PERSON] народилась [INFO] , заборгованість по аліментах виникла у період з 21.12.2006 (з моменту видачі виконавчого листа) по [INFO] (досягнення повноліття його дочки [PERSON] ). Позов слід вважати безпідставним, оскільки позовні вимоги різняться із назвою позову. Зокрема, до суду подана позовна заява про звільнення від сплати аліментів (хоча на день подання позову позивач вже звільнений від сплач аліментів, оскільки термін їх сплати закінчився 01.12.2021), а в прохальній частині позивач просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах. З наведених підстав просили відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки та її представника, дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав. Частиною 1 статті 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно з ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо). Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Як зазначено у Постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі №520/21069/18, процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності є достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд наголошує на тому, що відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй "Про права дитини", яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. За своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Такі висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі №711/8561/16-ц. Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц щодо звільнення від сплати аліментів, з урахуванням предмета цієї категорії спорів (припинення стягнення аліментів на утримання дитини, звільнення від сплати заборгованості), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. Як слідує зі змісту позовної заяви позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано у судовому порядку. За час спільного проживання у сторін [INFO] народилась дочка [PERSON] . З матеріалі справи також слідує, що на підставі рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 21.12.2006 по справі № 2-417/2006 ухвалено з [PERSON] стягувати на користь [PERSON] щомісячно аліменти в розмірі від його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання [PERSON] , [INFO] . Стягнення аліментів розпочати з 11 грудня 2006 року і проводити до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення набрало законної сили 02.01.2007. На підставі даного рішення суду 02.01.2007 Болехівським міським судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист у справі №2-417/2006 (а.с.58). Згідно з постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №55469595 від 05.01.2018 старшим державним виконавцем Долинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області Главачем Я.А. відкрито виконавче провадження ВП №55469595 на підставі виконавчого листа №2-417, виданого Долинським районним судом Івано-Франківської області 23.11.2015 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі від його заробітку (а.с.33). Відповідно до розрахунку із сплати аліментів згідно виконавчого листа №2-417/2006, виданого 23.11.2015 Долинським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] сума коштів, яка підлягала стягненню з [PERSON] станом на 01.12.2021 становить 193\~809,00 грн (а.с.34). Як на одну із підстав виникнення заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] вказує про те, що з 2006 року він не працював та не отримував доходів, на підтвердження чого долучив довідку форми ОК з Пенсійного фонду України щодо реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загально обов`язкового державного соціального страхування індивідуальні відомості про застраховану особу (а.с.22-24), відповіді на запит до Державної податкової служби (а.с.37-45), відповіді на запит до Державної фіскальної служби України (а.с.46-51), відповіді на запит до Міністерства внутрішніх справ України (а.с.52-56). Водночас [PERSON] стверджує про те, що він здійснював догляд за престарілими особами з 11.08.2015 по 28.04.2017 та з 30.05.2017 по 31.12.2023. Також підставою виникнення заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] вказує те, що у нього народилась дочка [PERSON] від іншого шлюбу з [PERSON] , яка є особою з інвалідністю та потребує постійного стороннього догляду і нагляду, на лікування та реабілітацію якої витрачає значні кошти. Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області 02.12.2013 [PERSON] народилася [INFO] , про що 02.12.2013 складено відповідний актовий запис №45. Її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Відповідно до акта обстеження, складеного старостою Тяпчанського старостинського округу Ярич Т.І. 29.10.2024, при проведенні обстеження у [PERSON] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] дійсно зареєстровані по [ADDRESS] , а фактично проживають по [ADDRESS] . [PERSON] дитина з інвалідністю до 18 років постійно хворіє, потребує стороннього догляду та нагляду, потрібні кошти на її лікування (а.с.30) На підтвердження того, що малолітня [PERSON] являється особою із інвалідністю та узв`язку з цим потребує лікування, позивач долучив до матеріалів справи світлокопію посвідчення серії [NUMBER] , видане УСЗН Долинської РДА 28.10.2016 (а.с.13) та консультативні висновки спеціалістів і виписки з медичних закладів (а.с.14-21). [PERSON] вважає, що дана заборгованість за аліментами виникла у зв`язку із істотними обставинами, а саме з відсутністю роботи, здійсненням постійного догляду за перестарілими особами та вихованням дитини з інвалідністю, що позбавило його можливості виконати аліментні зобов`язання у повному обсязі, а тому переконаний, що наявні правові підстави для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~\~Згідно з ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~\~\~Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~\~Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (висновок\~\~Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17). Суд критично ставиться до твердження позивача про те, що підставою виникнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 193\~809,00 грн, від сплати якої просить його звільнити, є факт народження дочки [PERSON] , від іншого шлюбу з [PERSON] , яка є особою з інвалідністю та, яка потребує постійного стороннього догляду і нагляду, на лікування та реабілітацію якої він витрачає значні кошти, оскільки доказів на підтвердження даної обставини [PERSON] не надає (квитанцій, чеки, тощо). Відтак позивачем не надано суду доказів щодо понесення витрат на лікування дитини [PERSON] , [INFO] , яка являється особою з інвалідністю, як і відсутні докази, що на даний час позивач витрачає кошти на її лікування та реабілітацію. Разом з тим, позивач не надав жодних доказів про те, що його дружина [PERSON] не працює, а також про наявність інших обставин, які б свідчили про те, що його дружина перебуває у нього на утриманні, а відтак він самостійно несе витрати на лікування дочки [PERSON] . З досліджених у судовому засідання доказів слідує, що дочка [PERSON] народилась [INFO] , а заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] виникла з 21.12.2006, відтак позивач був обізнаний про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання їхньої дочки [PERSON] . При цьому згідно з вищевказаним розрахунком заборгованості з січня 2020 року по грудень 2021 року [PERSON] жодного разу не здійснив сплату аліментних платежів, внаслідок чого утворилась заборгованість, доказів виникнення якої у зв`язку з тяжкою хворобою позивача або іншою обставиною, що має істотне значення, матеріали справи не містять і на такі обставини позивач не посилається. Суд зазначає, що звільнення позивача від сплати аліментів на утримання дитини, яка проживає окремо, у зв`язку з доглядом та утриманням дитини від іншлого шлюбу, призведе насамперед до порушення прав такої дитини. Таким чином, не може бути підставою для звільнення від сплати аліментів лише сам по собі факт народження у платника аліментів іншої дитини та необхідність її утримання, оскільки збільшення обсягу прав та інтересів одних дітей за рахунок прав та інтересів інших є недопустимим. Крім того, посилання позивача про те, що він з 2006 року [PERSON] фактично не працював та відповідно не отримував доходів, а відтак перебуває у дуже скрутному матеріальному становищі, не є достатньою обставиною для звільнення його від обов"язку сплати заборгованості за аліментами. Позивач є людиною працездатного віку, на обліку як безробітний не перебуває, на підтвердження чого долучив відповідні відомості. Однак, саме по собі безробіття, без посилання на конкретні обставини, не може бути належною підставою для звільнення від заборгованості за аліментами. Поряд з цим, доводи позивача про здійснення ним догляду за престарілими особами з 11.08.2015 по 28.04.2017 та з 30.05.2017 по 31.12.2023 жодними доказами не доведено, а відтак відсутні будь-які докази на підтвердження даного факту. Відтак, позивачем не надано доказів наявності обставин, передбачених ч. 2 ст. 197 СК України, як підстав для звільнення від заборгованості за аліментами. Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати аліментів або заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність передбачених законом обставин. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі "Хант проти України" зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі "Олсон проти Швеції" (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250,ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. На підставі наведеного, враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в обгрунтування позовних вимог, зокрема, які б свідчили про можливість звільнення його від сплати заборгованості за аліментами у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо), суд резюмує про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного, ст. 122, 133, 136, 197 СК України,

Outcome: dismissed