Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ»,в особі представника адвоката Ткаченко Юлії Олегівни звернулося до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«ФІНПРОМ МАРКЕТ» зазначило, що 20.02.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів у кредит №73182675, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5000 грн., строком на 30 днів ( з 20.02.2025р. по 21.03.2025р.), із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,750%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15,00 % від суми наданого Кредиту ( що у грошовому виразі складає 1950,00 грн.). У порушення Позичальником строків повернення кредиту нараховується 4,00 % за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 35340), що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». 02.03.2025 року між позикодавцем та позичальником/Відповідачем за ініціативою останнього укладена Додаткову угоду №14363782 до Договору позики №73182675, за умовами якої сторони домовились збільшиті суму позики на 8000 грн. в результаті чого розмір наданого кредиту становитиме - 13000 грн. та донарахувати Комісію - 15% від суми, на яку збільшено Кредит (що у грошовому виразі складає 1200 грн.), додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 28760, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу. Кредитодавець на виконання умов Договору кредиту №73182675 від 20.02.2025р., виконав свої зобов`язанння, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 13\~000,00 за посередництвом платіжної системи (ТОВ «ФК Фінекспрес» діє на підставі ліцензі на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку ( платіжний інструмент для перерахування коштів на картовий рахунок фізичної особи). Згідно листа №25/06/25-33 від 25.06.2025 року, TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підтверджує, що на банківський рахунок відповідача на підставі платіжних інструкцій №8се49684-е6fc-42c3-bb32-ff5e38cae275 та №cc8fe835-3e63-4a53-9687-9a03bff69cl9 (кошти перераховані за поседництвом платіжної установи) перераховано кошти на виконання умов Договору кредиту №73182675 та додаткової угоди. Згідно довідок №КД-000034538/ТНПП від 25.06.2025р. та №КД-000034639/ТНПП від 25.06.2025р. ТОВ Фінекспрес» (платіжна установа), підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за этою API-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018р., укладеного компанією /ТОВ «ФК ФІНЕКСПРЕС» та TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступних платіжних операцій, зокрема 20.02.2025 року, сума 5 000,00 грн. за номером платіжної картки [NUMBER] . \~ \~Враховуючи \~викладені \~вище умови\~ Договору\~ кредиту\~ №73182675\~від 20.02.2025р.\~та додаткової\~ угоди,\~та здійснені\~ \~відповідачем платежі\~ в\~рахунок \~ погашення\~ заборгованості\~ \~за договором\~кредиту,\~які складають\~0\~грн.,\~заборгованість останнього\~за договором\~ \~кредиту складає\~22\~715,00\~грн.,\~зокрема :\~13 000,00\~грн.\~-\~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу; 2\~725,00\~грн.\~-\~сума заборгованості\~за процентами;\~750,00\~грн.\~-\~сума заборгованості\~за комісією; 0\~грн.\~-\~сума заборгованості\~за пенею/неустойкою; 6 240,00 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Оскільки відповідач покладених на нього обов`язків не виконує, відтак виникла необхідність звернутися до суду. Ухвалою судді від 28.07.2025р. було прийнято до свого провадження цивільну справу, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (викликом) учасників справи на 11.09.2025 на 09.30 год. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 29.09.2025р., задоволено клопотання про витребування доказів та витребувано в АТ «Приватбанк» інформації щодо належності [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] , карткового рахунку: № [NUMBER] ; виписки по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ КБ "Приват Банк", [PERSON] , за період з 20.02.2025р. по 23.02.2025 року, з якої вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Представник позивача у судове засідання не з`явився, проти заочного розгляду справи не заперечують. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, у строк встановлений ухвалою суду про відкриття провадження, від сторін не надійшло, відзив на позовну заяву, належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач, не подав. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову, ухвалу про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні було надіслано за адресою реєстрації останньої (рекомендоване повідомлення міститься в матеріалах справи), відтак суд знаходить можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за правилами спрощеного позовного провадження, з особливостями встановленими гл.ІІ «Заочний розгляд справи» ЦПК України, при цьому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.02.2025р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір Договір про надання коштів у кредит №73182675, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5000 грн., строком на 30 днів ( з 20.02.2025р. по 21.03.2025р.), із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,750%, який був підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 35340, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою Позикодавцем, [PERSON] , з яким /якою укладено договір №73182675 від 20.02.2025р., ідентифікований TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Згідно листа №25/06/25-33 від 25.06.2025 року, TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підтверджує, що на банківський рахунок відповідача на підставі платіжних інструкцій №8се49684-е6fc-42c3-bb32-ff5e38cae275 та №cc8fe835-3e63-4a53-9687-9a03bff69cl9 (кошти перераховані за поседництвом платіжної установи) перераховано кошти на виконання умов Договору кредиту №73182675 та додаткової угоди. Згідно довідок №КД-000034538/ТНПП від 25.06.2025р. та №КД-000034639/ТНПП від 25.06.2025р. ТОВ Фінекспрес» (платіжна установа), підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за этою API-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018р., укладеного компанією /ТОВ «ФК ФІНЕКСПРЕС» та TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступних платіжних операцій, зокрема 20.02.2025 року, сума 5 000,00 грн. за номером платіжної картки [NUMBER] . TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 43311346) уклали Договір факторингу №26/06/25 від 26.06.2025 р. за умовами якого, останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №73182675 від 20.02.2025 р., тобто згідно п.2.1.3. перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого Позивач/Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу (день підписання реєстру прав вимог). Підписаний сторонами Реєстр прав вимог в паперовому/електронному вигляді є невід`ємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від Клієнта/Кредитодавець до Фактора/Позивача вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимог №26/06/25-02 від 26.06.2025 року - Кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги до Боржників на умовах передбачених Договором факторингу №26/06/25 від 26.06.20j5 року в тому числі до Відповідача в сумі 22 715,00 грн. з яких 13 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 725,00 грн. - сума заборгованості за процентами, 750,00 грн. - сума заборгованості за комісією, 0 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою, 6 240,00 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Крім того судом взято до уваги той факт, що відповідно наданої інформації Акціонерним товариством «ПриватБанк», на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) . Правилами надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (чинними в редакції на момент укладення договору) передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному обсязі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів (пункт 6.5). \~ Згідно\~з розрахунком\~заборгованості за\~Договором \~ про\~надання \~кроштів у\~кредит \~№73182675\~від 20.02.2025р.,\~загальна сума\~заборгованості становить\~ 22\~715,00\~грн.,\~зокрема :\~13 000,00\~грн.\~-\~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу; 2\~725,00\~грн.\~-\~сума заборгованості\~за процентами;\~750,00\~грн.\~-\~сума заборгованості\~за комісією; 0\~грн.\~-\~сума заборгованості\~за пенею/неустойкою; 6 240,00 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Вищевказаний договір №73182675 від 20.02.2025р., підписаний відповідачем електронним підписом, а наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Отже, вказаний кредитний договір, підписаний сторонами, є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до наведених вище положень ЦК України, зокрема ст.1048 цього Кодексу, видно, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Після спливу відповідного строку права та інтереси кредитодавця забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі правові висновки узгоджуються з позицією Великої палати Верховного Суду, висловленою у постановах від 28.03.2018 року у справі №14-10цс18, від 31.10.2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), що враховується судом на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (чинними в редакції на момент укладення договору) у разі неповернення/повернення не в повному обсязі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Таким чином, суд вважає правомірним нарахування процентів за користування кредитом в межах строку дії кредитного договору з урахуванням її автоматичної пролонгації на 90 днів. Згідно зі ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1 статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до п. 1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачем надано належні та допустимі докази укладення Договору про наданнгя коштів у кредит №73182675 від 20.02.2025р., а також отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі, визначеному договором, а також докази відступлення права вимоги. З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, беручи до уваги, що відповідач істотно порушив умови укладеного ним кредитного договору, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав кредит, та проценти за користування ним, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«ФІНПРОМ МАРКЕТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст.137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що понесені ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» витрати на правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн, підтверджуються матеріалами справи: договором №01-11/24 від 01.11.2024, актом приймання-передачі наданої правничої допомоги від 01.11.2024р. та платіжною інструкцією №579937082.1 від 11.07.2025р. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Разом з тим, суд звертає увагу, що зменшення розміру витрат на правничу допомогу можливе виключно за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам за відповідним клопотанням іншої сторони. В іншому випадку, таке необґрунтоване зменшення є втручанням у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом, що суперечить принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 року у справі №910/13071/19. Суд зазначає, що від відповідача не надходило клопотань або заперечень щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, або інших заперечень. Враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19. Враховуючи наведене, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. підлягають стягненню з відповідача. Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2422,40 грн., що пропорційно відповідатиме розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved