Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

31.07.2025 до Чугуївського міського суду Харківської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 355481550 від 22.06.2021 у розмірі 27194,08 грн., а також 2422,40 грн. сплаченого судового збору та 7000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовний вимог позивач зазначає, що 22.06.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали кредитний договір № 355481550 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора МNV55ТК4. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 22.06.2021 перерахувало відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти в сумі 15000,00 грн. на банківську карту відповідача № [NUMBER] , яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням. На підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» (з урахування додаткових угод до нього, якими продовжено строк дії договору), а також витягу з реєстру прав вимоги № 155 від 12.10.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього) до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 355481550 на загальну суму 25 385,02 грн. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01 (з урахування додаткових угод до нього, якими продовжено строк дії договору). На підставі витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 355481550 на суму 27 194,08 грн. грн. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно акту прийому передачі реєстру боржників та витягу з реєстру боржників № б/н від 04.06.2025 за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 355481550 на загальну суму 27194,08 грн. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. Відповідач належним чином умови договору не виконав, що призвело до утворення заборгованості за кредитним договором № 355481550 від 22.06.2021 у розмірі 27194,08 грн., яка складається з наступного: 12650,76грн - заборгованість по тілу кредиту; 14543,32 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 04 серпня 2025 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення цієї ухвали, протягом якого він має право подати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. Представник відповідача [PERSON] - адвоката Габор В.В. до суду подано відзив на позовну заяву, в якій просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем не доведено факт перерахування кредитних коштів на користь відповідача та факт наявності самої заборгованості. Зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних доказів, які б могли ідентифікувати факт перерахування коштів саме на користь [PERSON] . Довідка щодо дій позичальника в ІТС ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не містить інформації про дані карткового рахунку, на який перераховано кошти. Крім того, не зрозуміле джерело походження такої довідки. Вказаний документ не засвідчено уповноваженою особою. Вказана довідка не є первинним документом в розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Надане позивачем платіжне доручення від 22.06.2021 містить інформацію щодо частково прихованого номеру картки « [NUMBER] » та у зв`язку з неповнотою інформації, яка міститься у вказаному платіжному дорученні, неможливо стверджувати про факт перерахування, і відповідно, отримання кредитних коштів в сумі 15 000,00 грн. саме [PERSON] . Вказує, що позивачем не доведено факт отримання відповідачем суми кредиту в розмірі 15 000,00 грн., тому відсутні правові підстави для покладення на відповідача зобов`язання щодо сплати кредитних коштів, які фактично останній не отримував і не надавав згоди на отримання таких коштів. Долучений до позову розрахунок заборгованості за кредитним договором не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві та не є належним доказом наявності заборгованості. Вказаний розрахунок із значенням конкретних розмірів заборгованості є документом, що створений самим позивачем, а відтак, інформація зазначена в ній, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вона була складена, та за відсутності доказів перерахування кредитних коштів, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Наданий позивачем розрахунок лише констатує наявність заборгованості у фіксованій сумі, але не підтверджує природу її виникнення та приналежність з особою відповідача. Наголошує, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт наявності у [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 355481500 від 22.06.2021 року. Також представник відповідача зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів переходу до нього права грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором від 22.06.2021 року. З матеріалів справи вбачається, що 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» був укладений договір факторингу № 28/1118-01. 22.06.2021 року, тобто вже після укладення зазначеного договору факторингу, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з відповідачем [PERSON] договір № 355481550. Тобто, кредитний договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений через 2 роки 7 місяців після укладення відступлення права вимог ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс». На момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 року будь-якого кредитного договору з [PERSON] , як і права вимоги до відповідача за таким кредитним договором не існувало. Будь-яких належних доказів на підтвердження протилежного позивачем не надано. Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога та ТОВ «Таліон Плюс» на час укладення договору відступлення прав вимоги 28.11.2018 не були погоджені його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора, і вочевидь, договором не могли бути охоплені зобов`язання відповідача, які виникли після укладення цього договору. Долучений до позову реєстр прав вимоги № 155 від 12.10.2021 містить ознаки штучного виготовлення. Вказаний документ не є цілісним, вибірково створений, що викликає сумніви у справжній природі цього доказу. Загалом ні суд, ні сторона відповідача не мають можливості впевнитись у тому, що окремо виготовлені 3 аркуші, які позивач іменує як «Витяг з реєстру права вимоги до Договору факторингу» у своїй сукупності мають відношення саме до Договору факторингу № 28/1118-01 і безпосередньо стосуються відповідача [PERSON] . Вказує на неналежність та недопустимість як доказів відступлення права вимоги витягів до договорів факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 та №0406/25-Ю від 04.06.2025 року, оскільки вказані документи також не є цілісними, аркуші документу вибірково роздруковані, що позбавляє можливості проаналізувати цілісний реєстр та викликає сумніви у справжній природі таких доказів. Також представник відповідача зазначає, що заявлена позивачем сума судових витрат на правничу допомогу є не підтвердженою, завищеною та необґрунтованою. Зміст позову та характер викладу тексту позову свідчить, що витрачений адвокатом час - 2 год, є надмірним та загалом перебільшеним. Вартість послуг адвоката у розмірі 7000,00 грн. не відповідає дійсному та фактичному обсягу та характеру роботи адвоката, обсягу зусиль, які були витрачені для написання позову, складності справи. Матеріали справи не містять доказів, які свідчать про фактичне понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх сплату на користь адвоката. З огляду на безпідставність та недоведеність позовних вимог, у випадку відмови у задоволенні позову, у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, судові витрати належить залишити за позивачем. У випадку прийняття судом рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу, просить врахувати, що вартість послуг адвоката у розмірі 7000,00 грн. не відповідає дійсному та фактичному обсягу та характеру роботи адвоката, обсягу зусиль, які витрачені для написання позову, складності справи. А тому розмір таких витрат має бути значно зменшений (до 2000,00 грн.) з послідуючим стягненням пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до вимог ст. 114 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив здійснювати розгляд справи у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача звернувся до суду із заявою, в якій просив провести розгляд справи у відсутність відповідача та його представника, проти задоволення позову заперечує повністю з підстав викладених у відзиві та звільнити відповідача від сплати судового збору, як особу з інвалідністю ІІ групи. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» із заявкою на отримання грошових коштів в кредит від 22.06.2021, відповідно до якої сума кредиту - 15000,00 грн., строк кредиту - 126, номер карти: 5168-74ХХ-ХХХХ-1164. 22.06.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали Кредитний договір № 355481550, відповідно до п. 1.1. якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові кредит на суму 15000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплачувати проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно з п. 1.2.Кредитного договору Кредит надається строком на 126 (сто двадцять шість) днів. Строк дії Договору обчислюється з моменту його укладення Сторонами та до закінчення строку на який надано Кредит, але в будь-якому разі Договір діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань (п.1.3 Договору). Порядок нарахування процентів визначено пунктами 1.4. - 1.6. Договору, а саме: Дисконтна процентна ставка - 251,85 (двісті п`ятдесят одна цілих вісімдесят п`ять сотих) відсотків річних, що становить 0,69 відсотків в день від суми Кредиту за час користування ним та застосовуються за умови, що кожен з чергових платежів здійснений не пізніше строку вказаного в Графіку платежів за цим Договором. Сторони погодили, що у разі прострочення повернення будь-якого з платежів за цим Договором умови про нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою починаючи з наступного дня що слідує Датою платежу. У разі якщо Позичальник погасить прострочену заборгованість за Договором, умови у вигляді нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосуються знову, починаючи з наступного дня за днем повного погашення простроченої заборгованості; Базова процентна ставка - 474,50 (чотириста сімдесят чотири цілих п`ять десятих) відсотків річних, що становить 1,30 відсотків в день від суми Кредиту за час користування ним. В пункті 1.6.1. Договору, визначено, що за умови застосування до відносин між сторонами умов нарахування процентів за базовою процентною ставкою: загальні витрати за кредитом складають - 15302,28 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту складає - 30302,28 грн. Проценти за користування Кредитом, в розмірі передбаченому Договором, нараховуються за кожен день користування грошовими коштами починаючи з першого дня користування Кредитом, відповідно до суми Кредиту, яка фактично знаходиться в користуванні у Позичальника (п. 1.9. Договору). Невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua. (п.4.1. Договору) Згідно з п. 4.2. Договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. У пункті 4.8 сторони засвідчили, що укладення цього Договору відповідає їх вільному волевиявленню, жодна зі Сторін не знаходиться під впливом тяжких обставин, не помиляється стосовно обставин, що мають суттєве значення (природа Договору, права та обов`язки Сторін, інші умови Договору), та умови Договору є взаємовигідними для кожної із Сторін. У разі істотної зміни обставин, якими Сторони керувалися при укладенні Договору, Договір може бути змінений або розірваний тільки за згодою Сторін. Позичальник підтвердив, що отримав від Кредитодавця до укладення цього Договору інформацію, вимоги надання якої передбачені законодавством України, в тому числі інформацію передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка необхідна для отримання споживчого кредиту, включаючи інформацію, що наведена в Паспорті споживчого кредиту та Правилах (п. 4.11. Договору). Відповідно до п. 4.13 Договору, цей Договір є електронним документом створеним і збереженим в Інформаційнотелекомунікаційній системі Кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. Згідно з Довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» [PERSON] заявка на кредит подана 22.06.2021 о 11:40, договір відправлено позичальнику 22 червня 2021 року, одноразовий ідентифікатор MNV55ТК4 відправлено позичальнику 22.06.2021 о 11:47:40 на номер телефону [NUMBER] , ідентифікатор введено позичальником/відправлено товариству 22.06.2021 11:53:10, перерахування грошових коштів позичальнику 22.06.2021 11:53:18. Крім того, [PERSON] , до укладення договору отримав Паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною кредитного договору згідно з п. 4.1. Договору. 22.06.2021 о 11:53:18 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило переказ грошових коштів на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] у розмірі 15 000,00 грн, призначення платежу: «Переказ коштів згідно договору № 355481550 від 22.06.2021, [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer», що підтверджується Платіжним дорученням № e3ed398f-cbbf-4a69-9271-c7ae9d826e50 від 22 червня 2021 року. На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ КБ «ПриватБанк» за вих. № 20.1.0.0.0/7-250811/88389-БТ від 17 серпня 2025 року надано витребувану інформацію, а саме повідомлено, що : на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в банку емітовано карту № [NUMBER] . Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № [NUMBER] за період 22.06.2021 - 27.06.2021: фінансовий номер телефону: [NUMBER] , згідно анкетних даних належить [PERSON] . З наданої виписку по рахунку № [NUMBER] за період 22.06.2021 - 26.06.2021 вбачається, що 22.06.2021 на карту № [NUMBER] здійснено операцію «зарахування переказу» на суму 15 000 грн. Зазначений правочин вчинено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Таким чином, первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, погодженому сторонами. У свою чергу, позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору. Згідно із розрахунком заборгованості, підписаним директором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» Сінченком С.А., [PERSON] за Кредитним договором № 355481550 здійснив платежі: 06.07.2021 - 2569,51; 21.07.2021 - 2569,51. Станом на 12.10.2021 має перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість за кредитним договором № 355481550 у розмірі 25 385,02 грн, з яких: 12650,76 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12 734,26 грн - заборгованість за процентами. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (далі - Договір) пунктом 2.1 якого передбачено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. У п.1.3 Договору визначено, що «право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржника по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строку платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, в саме Реєстрах прав вимоги. (п. 1.2 Договору Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку (п. 4.1 Договору). Цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (п. 8.1 Договору). Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 договору, та закінчується 28 листопада 2019 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 8.2). Відповідно до додаткових угод № 19, № 26, № 27, № 31, № 32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2019 року, від 31 грудня 2020 року, від 31 грудня 2021 року, від 31 грудня 2022 року, від 31 грудня 2023 року, укладених між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», сторони виклали договір у новій редакції, а також домовилися продовжити строк дії договору до 31 грудня 2020 року, в подальшому до 31 грудня 2021 року, а потім до 31 грудня 2022 року, 31 грудня 2023 року, 31 грудня 2024 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 155 від 12.10.2021, складеного на виконання договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до останнього перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 355481550 на загальну суму 25 385,02 грн., з яких 12650,76 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12 734,26 грн - заборгованість за процентами. Згідно з Розрахунком заборгованості за Кредитним договором № 355481550, складеним ТОВ «Таліон Плюс», останнє в межах строку кредитування, за період з 12 жовтня 2021 року до 23 жовтня 2021 року здійснило нарахування процентів за користування кредитом у розмірі 1809,06 грн., у зв`язку з чим, заборгованість станом на 31 липня 2023 року складає 27 194,08 грн, з яких: 12 650,76 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 14543,32 грн. - заборгованість за процентами. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, згідно п. 2.1. якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти їх та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором Згідно п. 4.1 договору прав вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку. Відповідно до п. 8.2 строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього договору, та закінчується 04 серпня 2021 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. 03 серпня 2021 року та 30 грудня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено додаткові угоди: № 2 та № 3 відповідно, якими продовжено строк дії Договору факторингу від 05 серпня 2020 року до 30 грудня 2024 року включно. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 355481550 на суму 27 194,08 грн., з яких 12 650,76 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 14543,32 грн. - заборгованість за процентами. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників зазначенні в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 (п. 1.1 Договору). Відповідно до реєстру боржників від № б/н від 04.06.2025 за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025, укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», за № 2635 значиться боржник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , кредитний договір № 355481550 від 22.06.2021, загальна заборгованість 27 194,08 грн., з яких: 12 650,76 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 14543,32 грн. - заборгованість за процентами. 04 червня 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025. Згідно з Випискою з особового рахунка за Кредитним договором № 355481550 від 22.06.2021 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Юніт Капітал» за кредитним договором № 355481550 від 22.06.2021, станом на 25.06.2025 складає 27 194,08 грн., з яких: 12 650,76 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 14543,32 грн. - заборгованість за процентами. Нарахування за період з 04.06.2025 до 25.06.2025 не здійснювалися. Відповідно до частин 1, 3 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до норм статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Так, відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язанні з нею. Частиною 8 ст. 11 цього Закону встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. З договору № 355481550 від 22.06.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Договір укладено на сайті позикодавця, та [PERSON] підписав його одноразовим ідентифікатором MNV55ТК4, який введено 22.06.2021 об 11:53:10, тому без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором, без здійснення входу на сайт товариства такий договір не був би укладений. Оскільки даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та відповідач підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений, то цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. За умовами кредитного договору № 355481550 від 22.06.2021 сторони погодили, що кредит надається строком на 126 днів. Строк дії Договору обчислюється з моменту його укладення Сторонами та до закінчення строку на який надано Кредит, але в будь-якому разі Договір діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань. (п.1.2. та п.1.3 Договору). З розрахунків заборгованості, складених ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» вбачається, що проценти за користування кредитом нараховані з 22.06.2021 до 23.10.2021 включно, тобто в межах строку кредитування. Їх розмір узгоджується з умовами кредитного договору (п. 1.4. та п. 1.5. Договору). Відповідно до частини 1статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до приписів статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина 1 статті 1077 ЦК України). Доводи представника відповідача, що позивач не набув права вимоги до відповідача [PERSON] , оскільки договір факторингу між первісним кредитором укладено до виникнення кредитних зобов`язань є необґрунтованими. Суд звертає увагу, що додатковими договорами строк дії договорів факторингу було пролонговано, а умовами укладених договорів факторингу передбачено перехід права вимоги з моменту підписання реєстру права вимоги. Договір факторингу укладено у встановленому законом порядку, не визнано недійсним у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена статтею 204 ЦК України, не спростована. Отже, з огляду на наведені обставини та докази у справі, вбачається, що відбулася заміна кредитодавця, на підставі укладених договорів, а тому до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором 355481550 від 22.06.2021, який укладено між ТОВ «Манівео швидка фінансова та [PERSON] . Щодо посилань представника відповідача на недоведеність факту перерахування кредитних коштів відповідачу, слід зазначити, що в ході розгляду справи факт перерахування кредитних коштів в сумі 15 000 грн. 22.06.2021 на картку відповідача [PERSON] підтверджується Платіжним дорученням № e3ed398f-cbbf-4a69-9271-c7ae9d826e50 від 22 червня 2021 року, а також інформацією, яка надана АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів, в якій зазначено повний номер картки відповідача, фінансовий номер та випискою по рахунку відповідача № [NUMBER] , з якої вбачається здійснення операції щодо зарахування коштів 22.06.2021 в сумі 15000 грн. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (в редакції чинній на 22.06.2021), ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: 1) платіжне доручення; 2) платіжна вимога-доручення; 3) розрахунковий чек; 4) платіжна вимога; 5) меморіальний ордер. Платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача (п. 1.30 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Згідно п. 21.1 ст. 21 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ініціювання переказу проводиться шляхом: 1) подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа; 2) подання платником до будь-якого банку документа на переказ готівки і відповідної суми коштів у готівковій формі; 3) подання ініціатором до відповідної установи - учасника платіжної системи документа на переказ, що використовується у відповідній платіжній системі для ініціювання переказу; 4) використання держателем електронного платіжного засобу для оплати вартості товарів і послуг або для отримання коштів у готівковій формі; 5) подання обтяжувачем чи отримувачем платіжної вимоги при договірному списанні. Згідно п. 22.4 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним для платника з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання. Відповідно до пунктів 8.1 та 8.2 статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів. Банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку. Банки та їх клієнти мають право обумовлювати в договорах інші, ніж встановлені в цьому пункті, строки переказу готівки. Крім того, згідно з абз. 2 п. 22.6 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» обслуговуючий отримувача банк у розрахунковому документі зобов`язаний перевірити відповідність номера рахунка отримувача та коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України/реєстраційним (обліковим) номером платника податків/реєстраційним номером облікової картки платника податків - фізичної особи (серії та номера паспорта, якщо фізична особа відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відмітку в паспорті) і зараховувати кошти на рахунок отримувача лише в разі їх збігу. У противному разі банк, що обслуговує отримувача, має право затримати суму переказу на строк до чотирьох робочих днів. У разі неможливості встановлення належного отримувача банк, що обслуговує отримувача, зобов`язаний повернути кошти, переказані за цим документом, банку, що обслуговує платника, із зазначенням причини їх повернення. Таким чином, при перерахуванні коштів АТ «КБ «ПриватБанк» повторно провів встановлення особи для зарахування коштів. Отже, надані відповідачем докази, а саме Платіжне дорученням № e3ed398f-cbbf-4a69-9271-c7ae9d826e50 від 22 червня 2021 року, інформація АТ «Комерційний банк «ПриватБанк» та виписка порахунку, є належними, допустимими та достатніми доказами зарахування первісним кредитором на банківський рахунок відповідача кредитних коштів у розмірі 15000,00 грн, яке це передбачено умовами кредитного договору. Так, що сторонами було погоджено істотні умови договору, на виконання кого [PERSON] отримано кредитні кошти, які своєчасно повернуто не було, що призвело до утворення заборгованості. Розрахунок заборгованості позивача є обґрунтованим та сумніву у суду не викликає, доказів на його спростування відповідачем не надано. Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості за кредитним договором № 355481550 від 22.06.2021 в сумі 27 194,08 грн., з яких: 12 650,76 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 14543,32 грн. - заборгованість за процентами. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 7000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. позивачем надано: - копію договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 з Додатком №1 «Протокол погодження вартості послуг», укладеного між адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»; - копію додаткової угоди № 25770530885 від 05.06.2025 до договору№ 05/06/25-01 від 05.06.2025; - копію акту прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025; - копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Договором про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 визначено, що Клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Згідно пунктів 3.1 - 3.6 договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 отримання винагороди Адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару. При визначенні розміру гонорару враховується: - обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення; - ступінь складності правових питань, що стосуються доручення; - вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю Адвокатським бюро інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; - необхідність виїзду у відрядження; - важливість доручення з точки зору інтересів клієнта; - особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; - характер і тривалість професійних відносин Адвокатського бюро з клієнтом; - професійний досвід, науково-теоретична підготовка та репутація Адвокатського бюро. Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами в Протоколі погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги (Додаток №1 до Договору.) Після належного виконання доручення Адвокатське бюро надає Клієнту Акт прийому-передачі наданих послуг. Сума гонорару подвоюється у разі надання Адвокатським бюро послуг Клієнту у неробочий час, вихідні та святкові дні. Сума гонорару, якщо вона буде стягнута на користь Клієнта сплачується на користь Адвоката не пізніше 10 числа місяця наступного за місяцем фактичного отримання коштів на рахунок Клієнта. Як вбачається із протоколу погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, який є Додатком № 1 до даного договору: усна консультація - 1 год - 500,00 грн, підготовка адвокатського запиту - 1 год - 500,00 грн, вивчення матеріалів справи - - 1 год - 500,00 грн, аналіз судової практики - 1 год - 500,00 грн, складання позовної заяви - - 1 год - 2500,00 грн, участь у судовому засіданні - 1 год - 1200,00 грн, участь у відеоконференції - 1 год - 700,00 грн, підготовка та подача клопотань/заяв та інших процесуальних документів до суду - 1 год - 500,00 грн, складання апеляційної скарги - - 1 год - 3000,00 грн, складання касаційної скарги - 1 год - 4000,00 грн, підготовка та укладення мирової угоди - 1 год - 3000,00 грн, відзив на позовну заяву/відповідь на відзив на позовну заяву - 1 год - 700,00 грн, заперечення/додаткові пояснення - 1 год - 700,00 грн, відзив на апеляційну скаргу/відповідь на відзив на апеляційну скаргу - 1 год - 1000,00 грн. Згідно Акту прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025) адвокатське бюро «Тараненко та партнери» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» засвідчили, що виконавець надав, а Клієнт прийняв наступні послуги: складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до боржника, яким є [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 355481550 від 22.06.2021 - 2 год - 5000 грн; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника - 2 год - 1000 грн; підготовка адвокатського запиту - 1 год - 500 грн.; підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів - 1 год. - 500 грн. Послуги надано на загальну суму 7000 грн. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 року у справі № 905/1795/18, від 08.04.2020 року у справі № 922/2685/19 та від 30.09.2020 року у справі №201/14495/16-ц висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved