Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

26.09.2025 року Пустомитівським районним судом Львівської області ухвалено рішення у цивільній справі № 450/783/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання майна особистою власністю одного з подружжя, яким в задоволенні позову відмовлено. 07.10.2025 року через канцелярію Пустомитівського районного суду Львівської області відповідачем [PERSON] скеровано заяву про винесення додаткового рішення, в якій вона просить суд ухвалити додаткове рішення суду, яким стягнути з позивача, яким є [PERSON] на її користь 40 000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу. Заяву обґрунтовує тим, що при поданні відзиву на позовну заяву відповідач вказала, що з метою захисту її прав у даній справі нею залучено адвоката, тому відповідач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу згідно ст. 137 ЦІК України, у розмірі 10 000 (десяти тисяч) гри. 00 коп. за підготовку відзиву (з додатками), 2 000 (двох тисяч) грн. 00 коп. за участь представника (адвоката) відповідача у кожному судовому засіданні, а також 2 000 (двох тисяч) гри. 00 коп за кожну наступну годину наданих відповідачеві послуг професійної правничої допомоги адвоката (за винятком участі в судових засіданнях). При цьому відповідач зазначила, що вправі відкоригувати дану суму залежно від суми фактичних витрат на професійну правничу допомогу згідно вимог ст. 134, 137 ЦПК України. Разом з тим, Адвокатським об`єднанням «СЕНАТОР» фактично надано правничу допомогу у значному обсязі, що підтверджується детальним описом виконаних робіт, кількістю судових засідань, підготовлених процесуальних документів та адвокатських запитів. Загальна сума витрат становить 40 000 грн, що відповідач просить стягнути з позивача в порядку розподілу судових витрат. У заяві наголошується, що відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар адвоката визначається умовами договору та має бути розумним, а також враховувати складність справи, витрачений час і необхідність процесуального супроводу. Крім того, представник відповідача посилається на ч. 14 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами незалежно від того, чи були вони фактично сплачені, чи тільки підлягають сплаті. У підтримку цього наведено правові позиції Верховного Суду (справи № 280/2635/20, № 922/445/19), а також висновки Великої Палати Верховного Суду (справа № 910/12876/19), де наголошено на критеріях реальності, неминучості та розумності витрат. У заяві також зазначено, що поведінка позивача під час розгляду справи численні клопотання про відкладення, несвоєчасне подання доказів, подання документів сумнівного походження істотно ускладнила розгляд справи та збільшила обсяг роботи адвоката відповідача. У підсумку представник відповідача просить суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з позивача 40 000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки такі витрати є обґрунтованими, документально підтвердженими та відповідають вимогам процесуального законодавства. 22.10.2025\~року\~на\~адресу суду\~подано\~заперечення\~на заяву\~про\~ухвалення\~додаткового рішення\~у\~справі\~№ 450/783/23\~представником\~позивача\~ [PERSON] \~\~адвокатом\~Гриневичем М.\~М.,\~які\~він\~мотивує тим,\~що\~заявлені відповідачем\~витрати на\~правничу допомогу\~у розмірі\~40\~000\~грн є\~безпідставними,\~документально неналежно\~підтвердженими та\~такими,\~що не\~відповідають критеріям\~реальності,\~необхідності та\~розумності,\~встановленим процесуальним\~законом.Представник позивача зазначає, що акт про надання правової допомоги датований 01.10.2025 року, тобто підписаний після спливу 5-денного строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України для подання доказів судових витрат. Заяву відповідача зареєстровано судом 07.10.2025 року, що свідчить про пропуск строку та є підставою для залишення такої заяви без розгляду. Крім того, адвокат Гриневич М. М. наголошує, що договір від 18.02.2023 року, доданий відповідачем, не містить погоджених сторонами цін або тарифів, не містить умов розрахунку вартості послуг, а також не підтверджує погодження відомостей, на які посилається акт. В самому акті згадуються пункти договору, яких у поданому тексті договору немає. Відсутні також будь-які докази фактичної оплати відповідачем послуг адвоката. Окремі види робіт, включені в акт, на думку представника позивача, не є процесуально необхідними, зокрема: клопотання про постановлення окремої ухвали або клопотання про виклик відповідача для надання пояснень, які законом не вимагаються і не потребують складення письмових проектів. Деякі з підготовлених клопотань відповідач навіть не підтримала в судовому засіданні. Позивач також вказує, що вартість 10 000 грн за відзив є очевидно завищеною, оскільки не вказано час, витрачений на його підготовку, справа не була складною, а договір не містив умов щодо такої ціни. У запереченнях наводяться норми ст. 137 та ст. 141 ЦПК України, а також практика Великої Палати Верховного Суду, відповідно до яких суд має оцінювати витрати з погляду їх дійсності, неминучості, розумності та співмірності. Натомість відповідач не довела реальність витрат і не надала належних доказів їх обчислення. З урахуванням викладеного адвокат Гриневич М. М. вважає, що заявлена відповідачем сума у 40 000 грн не відповідає критеріям процесуального закону, а з огляду на фактичний обсяг роботи адвоката, складність справи та принцип розумності витрати на правничу допомогу у цій справі не можуть перевищувати 15 000 грн. Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Представник відповідача [PERSON] адвокат Рісна Ю. Б. у судове засідання не з`явилась, однак подала через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Представник позивача [PERSON] адвокат Гриневич М. М. в судове засідання не з`явився, однак подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, у зв`язку із зайнятістю у розгляді іншої справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків: судом встановлено, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.09.2025 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання майна особистою власністю одного з подружжя, в задоволенні позову [PERSON] про визнання майна особистою власністю одного з подружжя відмовлено. При ухваленні рішення, судом не вирішувалось питання\~щодо судових\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу,\~які були\~понесені відповідачем\~при розгляді\~даної справи.\~07.10.2025\~року відповідачем\~ [PERSON] \~на адресу\~суду була\~подана заява\~про ухвалення\~додаткового рішення\~щодо стягнення\~витрат на\~правничу допомогу.\~У відзиві\~на позовну\~заяву [PERSON] ,\~поданому на\~адресу суду\~22.05.2023\~року [PERSON] \~зазначено,\~що відповідач\~очікує понести\~судові витрати\~на професійну\~правничу допомогу\~адвоката у\~розмірі 10 000 (десяти тисяч) грн. 00 коп. за підготовку цього Відзиву (з додатками), 2 000 (двох тисяч) грн. 00 коп. за участь представника (адвоката) відповідача у кожному судовому засіданні, а також 2000 (двох тисяч) грн. 00 коп. за кожну наступну годину наданих відповідачеві послуг професійної правничої допомоги адвоката (за винятком участі в судових засіданнях). Відповідні підтверджуючі витрати (що сплачені або мають бути сплачені) докази будуть подані з урахуванням вимог ЦПК України протягом (не пізніше) п?яти днів після ухвалення рішення суду в справі. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України). Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень\~статті 141 ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані\~з розглядом\~справи,\~покладаються у\~разі задоволення\~позову\~на відповідача,\~у разі\~відмови в\~позові\~на позивача,\~у разі\~часткового задоволення\~позову\~на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі N 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: "На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат". Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.2 ст.141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: approved