Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від Черкаського апеляційного суду на підставі ухвали від 25.04.2024 у порядку ч. 1 ст. 26 ЦПК України надійшла цивільна справа за позовом Фермерського господарства "Персть" до [PERSON] про визнання договору оренди землі поновленим на той самий строк і на тих же умовах. За змістом позовних вимог позивач просив визнати поновленим на той самий строк і на тих же самих умовах договір оренди землі, укладений між [PERSON] , спадкоємець [PERSON] , та ФГ "Персть" від 30.12.2012, зареєстрований у Лисянському управлінні юстиції Черкаської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.10.2013 на земельну ділянку з кадастровим номером 7122880400:03:001:0267, площею 2,52 га, яка розташована за межами в с. Босівська Звенигородського району Черкаської області. Також позивач просив вирішити питання про стягнення судових витрат. Цей позов мотивований тим, що 30.12.2012 між [PERSON] та ФГ «Персть» укладено Договір оренди землі. Відповідно до п. 1, 2 Договору в строкове платне користування передається земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 7122880400:03:001:0267 площею 2,52 га, в адмінмежах Босівської сільської ради. Згідно з п. 8 договору оренди землі, останній укладено строком на 10 (десять) років по 29.12.2022. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Договір зареєстрований у Лисянському управлінні юстиції, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.10.2013. 23.10.2020 право власності на земельну ділянку було зареєстровано за [PERSON] , донькою орендодавця [PERSON] . Позивач стверджував, що 13.10.2022 відповідачка отримала від позивача грошові кошти у розмірі 14 432,00 грн і два екземпляри додаткової угоди про продовження строку договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7122880400:03:001:0267. Протягом місяця з дня закінчення строку дії договору оренди землі з 29.12.2022 позивач не отримував від відповідачки заперечень у поновленні договору оренди землі. У позові вказано, що 20.03.2023 незнайомі люди, не підтвердивши повноважень представляти власника земельної ділянки, вручили позивачу попередження-вимогу про заборону використовувати земельну ділянку. 19.09.2023 позивач повторно направив відповідачці два примірники додаткової угоди до договору оренди землі від 30.12.2012, які вона отримала 22.09.2023. На думку позивача відповідач як орендодавець ігнорує всі пропозиції орендаря щодо письмового оформлення оренди земельної ділянки. Позивач вважає, що договір оренди землі продовжив свою дію на тих самих умовах, так як він не отримав від власника земельної ділянки повідомлення про небажання пролонгувати договір оренди на новий строк, у той же час позивач фактично користується земельною ділянкою. Позивач стверджує, що протягом усього строку дії договору він добросовісно виконує свої обов`язки щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати. Ураховуючи відсутність протягом одного місяця заперечень відповідача щодо фактичного користування позивачем спірною земельною ділянкою, позивач вважає, що договір оренди землі продовжив свою дію на тих самих умовах та на той самий строк. Позивач вважає дії відповідача неправомірними та такими, що порушують чинне законодавство України і права фермерського господарства, тому звернувся до суду за захистом порушеного права. Відповідачка подала до суду відзив на позовну заяву, у якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю та стягнути з позивача на її користь понесені нею судові витрати. В обґрунтування своєї позиції відповідачка вказує, що строк дії договору земельної ділянки сплив 29.12.2022. Зазначає, що вона неодноразово 18.08.2022, 15.03.2023, 22.09.2023, 29.03.2024 в письмовій формі повідомляла позивача про своє небажання поновлювати договір оренди землі. Також у відзиві відповідач повідомила, що планує понести витрати на правничу допомогу адвоката у справі в розмірі 20 000,00 грн. Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 24.11.2023 відкрито провадження у справі №700/1119/23, її розгляд вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 04.01.2024 справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 15.04.2024 справу передано до Черкаського апеляційного суду для визначення підсудності справи. Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 25.04.2024 визначено підсудність цивільної справи №700/1119/23 Корсунь-Шевченківському районному суду Черкаської області з тих підстав, що представник ФГ "Персть" Козлов О.В. входить до членів правління ФГ "Персть" та до списку присяжних для вирішення справ у складі Лисянського районного суду Черкаської області. Ухвалою судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Гусарової В.В. від 02.05.2024 справу прийнято до її провадження. Ухвалою судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінової\~Г.М. від 06.11.2024 справу прийнято до її провадження та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження з повторним проведенням підготовчого судового засідання. 24.02.2025 на адресу суду від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про зміну предмета позову, у якій позивач змінює свої позовні вимоги на такі: - визнати укладеною додаткову угоду про поновлення на той самий строк і на тих же самих умовах Договору оренди землі, укладеного між [PERSON] , спадкоємець [PERSON] , та ФГ «Персть» (код ЄДРПОУ 31803708) від 30.12.2012, зареєстрований у Лисянському управлінні юстиції Черкаської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.10.2013 на земельну ділянку з кадастровим номером 7122880400:03:001:0267, площею 2,52 га, яка знаходиться за межами в с. Босівська Звенигородського району Черкаської області. Ухвалою суду від 25.02.2025 указану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків заяви. Ухвалою суду від 07.05.2025 продовжено розгляд справи за зміненими позовними вимогами. Ухвалою суду від 09.06.2025 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 12.08.2025. У судове засідання 12.08.2025 позивач свого представника не направив, представник позивача Славінська Н.П. просила відкласти судове засідання у зв`язку з перебуванням представника [PERSON] у відпустці. Справу було відкладено на 16.09.2025. 15.09.2025 представник позивача [PERSON] звернулася до суду з клопотанням про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з тим, що представник ФГ "Персть" [PERSON] 08.09.2025 призваний на військову службу, а інших фахівців у галузі юриспруденції у фермерського господарства немає. Справу було відкладено на 07.11.2025. 07.11.2025 представник позивача Славінська Н.П. звернулася до суду з клопотанням про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з тим, що представник ФГ "Персть" Козлов О.В., як військовослужбовець [INFO] , відбув у відрядження до Черкаського окружного адміністративного суду. З матеріалів справи вбачається, що представник позивача Козлов О.В. бере участь у справі у порядку самопредставництва юридичної особи як член правління ФГ "Персть" (а.с. 44, т.1). Також представником позивача у справі є голова ФГ "Персть" Славінська Н.П. Вирішуючи клопотання представника позивача Славінської Н.П. про відкладення розгляду справи, суд виходить з приписів п.2 ч.3 ст. 223 ЦПК України, згідно з якими якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. За таких обставин суд вважає, що підстави для задоволення указаного клопотання та відкладення розгляду справи відсутні. Інші учасники справи звернулися до суду із заявами про розгляд справи без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи суд установив таке. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Фермерське господарство "Персть" 06.12.2001 зареєстровано як юридична особа та запис про нього включено до ЄДР, та згідно з інформацією Звенигородської районної військової адміністрації Черкаської області залучається до виконання мобілізаційних завдань для забезпечення функціонування національної економіки в особливий період на підставі укладеного із Звенигородською РВА Договору від 25.10.2022. 30.12.2012 між орендодавцем [PERSON] та орендарем ФГ "Персть" укладено договір оренди землі, згідно з яким орендодавець передала в оренду орендарю земельну ділянку площею 2,52 га з кадастровим номером 7122880400030010267 на строк 10 років по 29.12.2022. Згідно з п. 8 Договору після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Відповідно до п. 43 Договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Актом передачі та прийому земельної ділянки від 30.12.2012 підтверджено факт передачі відповідачем позивачу земельної ділянки в оренду. З матеріалів справи вбачається, що державна реєстрація цього Договору проведена не була. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 17.10.2013 № 11096646 на підставі указаного договору оренди від 30.12.2012 право оренди земельної ділянки зареєстровано за позивачем 17.10.2013, строк дії 29.12.2022. Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку підтверджується, що станом на 19.09.2023 право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7122880400:03:001:0267 зареєстровано за позивачем, власником земельної ділянки є [PERSON] . Сторонами визнано ті обставини, що відповідачка стала власником земельної ділянки з кадастровим номером 7122880400:03:001:0267 у порядку спадкування після смерті [PERSON] . Головне управління ДПС у Черкаській області надало суду інформацію про те, що [PERSON] отримала від ФГ "Персть" орендну плату у 4-му кварталі 2020 року - 5326,00 грн, у грудні 2021 року - 5326,00 грн, у грудні 2022 року - 5326,00 грн, у грудні 2023 року - 5326,00 грн, у листопаді 2024 року - 5289,11 грн. Позивач надав суду копію розписки [PERSON] від 13.10.2022, згідно з якою остання отримала орендну плату за земельну ділянку 2,52 га, кадастровий номер 7122880400:03:001:0267 за договором оренди землі від 30.12.2012 від ФГ "Персть" у розмірі 14 432 грн за 2022 рік., додаткові угоди. Суд зауважує, що у наданій позивачем розписці слова "додаткові угоди" явно відрізняються від інших слів основного тексту, що видно неозброєним оком без жодного додаткового обладнання. Відповідачка також надала копію розписки [PERSON] аналогічного змісту, але в її екземплярі розписки слова "Додаткові угоди" відсутні. Згідно з попередженням-вимогою від 12.03.2023, підписаним відповідачкою, орендодавець повідомив письмово 05.08.2022 орендаря про припинення договірних відносин по закінченню строку Договору оренди земельної ділянки. Зазначено, що орендодавець надалі забороняє використовувати її земельну ділянку, яку з березня 2023 буде використовувати сама. На попередження-вимогу відповідачки від 12.03.2023 позивач направив їй лист від 21.03.2023, у якому зазначив, що незгода відповідачки з умовами Договору оренди землі та заборона позивачу використовувати земельну ділянку не має під собою законних підстав, тому ФГ "Персть" має право і використовує земельну ділянку відповідно до умов договору оренди землі. 19.09.2023 позивач направив відповідачці листа про те, що зволікання відповідачки з підписанням додаткової угоди про продовження договору оренди землі порушує переважне право господарства на поновлення договору оренди землі і змушує звернутися до суду за його захистом. Позивач пропонує повторно підписати Додаткову угоду про продовження договору оренди землі від 29.12.2012, два примірники якої додано до листа. У судовому засіданні прослухано диск, наданий відповідачкою [PERSON] , на якому міститься запит розмови [PERSON] з виконавчим директором позивача [PERSON] від 07.05.2024, у якій [PERSON] попереджає [PERSON] про те, що вона не бажає продовжувати договір оренди своєї земельної ділянки із ФГ "Персть", так як бажає свою землю обробляти самостійно. При вирішенні спору суд застосовує такі норми законодавства. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина третя статті 792 ЦК України). Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (частини перша та дев`ята статті 93 ЗК України). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (речення перше частини другої статті 33 Закону № 161-XIV). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина третя статті 33 цього Закону). Отже, стаття 33 Закону № 161-XIV прямо передбачає подання орендарем у строки, визначені у частині другій цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проєкт додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар має завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності - зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проєкті додаткової угоди, яку надав орендар. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 31.08.2021 у праві № 903/1030/19, провадження № 12-4гс21зауважує, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті 33 Закону № 161-XIV). У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (частина шоста статті 33 Закону № 161-XIV). Частини п`ята та шоста статті 33 Закону № 161-XIV встановлюють загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин: За загальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 Закону № 161-XIV, орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду. Спеціальне правило, викладене у частині шостій Закону № 161-XIV, розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення. Порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону № 161-XIV. Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту у резолютивній частині рішення суду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18). При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті 33 вказаного Закону). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (частина восьма статті 33 Закону № 161-XIV). Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (частина одинадцята статті 33 Закону № 161-XIV). Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV, є «автоматичною» пролонгацією орендних правовідносин. Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (постанови від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18). Також важливим для вирішення спору є те, що відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV (далі Закон №161), яка діяла до 01.01.2013, договір оренди землі набуває чинності після його державної реєстрації. А згідно зі ст. 20 зазначеного Закону, укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Водночас ч. 3 ст. 640 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV (далі ЦКУ), яка була чинною до 01.01.2013, передбачала, що договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним із моменту його державної реєстрації. З 01.01.2013 набули чинності зміни, внесені Законом України «Про внесення змін до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 11.02.2010 №1878-VI, якими з тексту статей 182, 640, 657, 732, 745 ЦКУ забрано посилання щодо державної реєстрації правочинів, а із Закону №161 було забрано статті 18 і 20 про обов`язковість державної реєстрації договорів оренди землі. Відтак після 01.01.2013 державній реєстрації підлягав не власне договір оренди землі, а право оренди за таким договором. Тож після цієї дати жодна зі сторін не могла зареєструвати договір оренди землі, бо такий механізм було скасовано. Натомість сторона (зазвичай це був орендар) вправі була реєструвати тільки право оренди за таким договором. Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли через відмову відповідачки поновити договір оренди землі після спливу його строку. Позивач до початку розгляду справи по суті змінив предмет позову, вважаючи, що позовна вимога про визнання договору оренди землі поновленим є неефективним способом захисту. Мотивував це висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 4 червня 2019 року у справі № 910/9044/18 про визнання договору оренди землі поновленим на той самий строк і на тих самих умовах. У тій постанові суд виснував, що належним способом захисту у спірних правовідносинах є вимога про визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту, бо вимога про визнання договору оренди землі поновленим не забезпечує захист порушеного права позивача через обов`язковість оформлення поновлення договору оренди землі саме шляхом укладення додаткової угоди. Однак, позивач не дотримався порядку поновлення договору оренди землі, встановленого статтею 33 Закону № 161-XIV. 30.12.2012 позивач, як орендар, і батько відповідачки, як орендодавець, підписали договір оренди землі строком на 10 років до 29.12.2022. Сторони домовилися. що не пізніше як за 15 днів до спливу договору оренди землі орендар повинен звернутися до орендодавця з листом про поновлення такого договору. Отже, за умовами укладеного договору оренди позивач повинен був звернутися до відповідачки з указаним листом не пізніше як 14.12.2022. Суд звертає увагу, що згідно зі ст. 33 Закону № 161-XIV позивач повинен був звернутися до відповідача з листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі та проєктом додаткової угоди не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, тобто до 29.11.2012. Позивач не довів у суді, що він своєчасно до 29.11.2022, чи навіть до 14.12.2022, надіслав позивачу відповідні пропозиції з проектом додаткової угоди про поновлення договору оренди землі. Відповідачка заперечує, що позивач їй 13.10.2022 разом з орендною платою у розмірі 14\~432,00 грн вручав проєкти додаткової угоди про поновлення договору оренди землі. Суд дійшов висновку, що у будь-якому випадку запис "додаткові угоди" у наданій позивачем розписці відповідачки від 13.10.2022 про отримання орендної плати не може бути прийнятий судом за належне повідомлення відповідачки про намір позивача, як орендаря, поновити договір оренди землі (відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" повідомлення). Будь-яких інших доказів про направлення відповідачці до 29.11.2022 листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі та проєкта додаткової угоди позивач суду не надав. Крім того, суд при вирішенні спору застосовує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.06.2020 у справі 696/1693/15-ц, згідно з якою проведення після 1 січня 2013 року державної реєстрації речового права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі, укладеного до 01 січня 2013 року, не може підмінити державну реєстрацію самого договору (державна реєстрація речового права не є державною реєстрацією договору оренди землі), а тому не може впливати на момент набрання чинності договором оренди землі. Якщо орендар до 1 січня 2013 року не здійснив державну реєстрацію самого договору оренди землі, але після 1 січня 2013 року здійснив державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки на підставі договору, то вважається, що такий договір чинності не набрав. Отже у цій справі вирішальним для спору є не те, що позивач вчасно не реалізував своє право на поновлення договору оренди землі, а те, що укладений 30.12.2012 між батьком відповідачки та орендарем ФГ "Персть" договір оренди землі не набрав чинності, оскільки орендар не здійснив до 01.01.2013 державну реєстрацію самого договору оренди. Договір оренди,\~який не\~набрав чинності,\~не може\~бути продовжений. Відтак саме з цих підстав у задоволенні позову необхідно відмовити. Ураховуючи викладене, у задоволенні позову суд відмовляє. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови у позові покладаються - на позивача. Отже судовий збір та витрати на правничу допомогу, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. Відповідачка просила стягнути з позивача на її користь понесені нею витрати на правничу допомогу у розмірі 11 500,00 грн. У своєму відзиві (а.с.132-141) позивач зазначила, що орієнтовна сума її витрат на професійну правничу допомогу становить 20 000,00 грн. Представник позивача адвокат Євич С.П. надав суду ордер на надання правничої (правової) допомоги та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №88 від 11.10.1993. На підтвердження указаних витрат відповідачка надала суду договір про надання професійної правничої допомоги від 10.12.2023, укладений з адвокатом Євичем Сергієм Петровичем (а.с.230). Згідно з п.3.1 договору розмір гонорару, який Клієнт сплачує Адвокату за надану у межах цього договору професійну правничу допомогу, визначається сторонами додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з додатковою угодою №1 від 25.02.2025 до договору про надання професійної правничої допомоги сторони договору визначили порядок оплати послуг (гонорару) адвоката за надання професійної правничої допомоги: складання відзиву на позовну заяву 2\~500,00 грн, участь у судових засіданнях 12.12.2024, 24.01.2024, 25.02.2025 по 3000,00 грн за представництво інтересів відповідачки у кожному судовому засіданні. Згідно з Актом приймання-передачі послуг від 25.02.2025 адвокат виконав, а відповідачка прийняла такі послуги - складання відзиву на позовну заяву - 2500,00 грн, участь у судових засіданнях 12.12.2024, 24.01.2024, 25.02.2025 по 3000,00 грн за представництво інтересів відповідачки у кожному судовому засіданні (а.с.232, т.1). Суду надано квитанцію до прибуткового касового ордера №04 від 25.02.2025 про сплату позивачкою адвокату Євичу С.П. 11\~500,00 грн за договором про надання правничої допомоги від 10.12.2023. Однак, 12.12.2024 згідно з протоколом судового засідання сторони у судове засідання не з`явилися (а.с.207, т.1). 24.01.2025 у зв`язку з перебування головуючого судді у відпустці розгляд справи було відкладено (а.с.212, т.1). 25.02.2025 згідно з протоколом судового засідання сторони у судове засідання не з`явилися (а.с.234, т.1). Оскільки у вказаних в акті приймання-передачі послуг від 25.02.2025 судових засіданнях представник відповідачки адвокат Євич С.П. участі не брав, то у суду відсутні підстави для відшкодування відповідачці за рахунок позивача витрат за участь її представника у судових засіданнях 12.12.2024, 24.01.2024, 25.02.2025 по 3000,00 грн за кожне. Тому до стягнення з позивача на користь відповідачки підлягають витрати на правничу допомогу у розмірі 2\~500,00 грн - за складання відзиву.

Outcome: dismissed