Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Позивач Дочірнє підприємство «Пирятинтеплопостачання» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у обґрунтування якого вказав, що на обліку Дочірнього підприємства «Пирятинтеплопостачання», як споживач та отримувач послуг з опалення місць загального користування за адресою: [ADDRESS] , перебуває абонент [PERSON] , якій присвоєно особовий рахунок 134. Власником квартири [ADDRESS] , відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держвногореєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктцв нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 445469383 від 29.09.2025 є [PERSON] . Відпоідно до ч. 4 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ДП «Пирятинтеплопостачання» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії для населення багатоквартирних будинків у с. Велика Круча Лубенського району. Система опалення квартири відповідача є невід`ємною частиною внугрішньобудинкової системи централізованого опалення багатоквартирного будинку [ADDRESS] , так як при проектуванні багатоквартирного будинку закладається і засіб теплопостачання - централізоване теплопостачання. Згідно з вимогами будівельних норм«ДБН В.2.5-67:2013 Опалення, вентиляція і кондиціонування» щодо питань влаштування системи опалення, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі гідравлічно ув`язані між собою для забезпечення стабільно роботи системи опалення будинку. Опаленняє системою, яка гідравлічно та теплотехнічно об`єднує всі квартири. Між сторонами існують фактичні договірні відносини з надання і отримання послуг у вигляді теплової енергії. У період з жовтня 2024 року до серпня 2025 року відповідач плату за централізоване опралення місць загального користування не вносили, заборгованість за вказаний період складає 2987,78 грн, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Враховуючи вищевикладене просить стягнути з відповідача суму основного боргу з жовтня 2024 року до серпня 2025 року у розмірі 2987,78 грн. та судовий збір в розмірі - 3028,00 грн. Ухвалою від 01 жовтня 2025 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно повідомлення Великокручанського старостинського округу виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області № 7368/02-33 від 30.09.2025, яка надійшла на адресу суду 01.10.2025, [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст. 223,\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 11 листопада 2025 року згідно зі ст.\~281\~ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Дочірнє підприємство «Пирятинтеплопостачання» відповідно до частини 4 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуг є виконавцем послуг з постачання теплової енергії для на багатоквартирних будинків у с. Велика Круча Лубенського району. Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держвногореєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 445469383 від 29.09.2025 [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 15). [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). Дочірнім підприємством «Пирятинтеплопостачання» відповідачу присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] , що свідчить про надання позивачем відповідачу послуг з централізованого опалення місць загального користування. Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачанню теплової енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачанання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі - послуга) індивідуальному споживачу (далі - споживач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 4. Типового договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за наданупослугу, факт отримання послуги. Система опалення квартири відповідача є невід`ємною частиною внугрішньобудинкової системи централізованого опалення багатоквартирного будинку [ADDRESS] , так як при проектуванні багатоквартирного будинку закладається і засіб теплопостачання - централізоване теплопостачання. Згідно з вимогами будівельних норм«ДБН В.2.5-67:2013 Опалення, вентиляція і кондиціонування» щодо питань влаштування системи опалення, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі гідравлічно ув`язані між собою для забезпечення стабільно роботи системи опалення будинку. Опаленняє системою, яка гідравлічно та теплотехнічно об`єднує всі квартири. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб. Відповідно до ст.\~3\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Порядок витрачання витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних будинках та встановлення розміру плати за неї в разі обладнання квартири індивідуальним опаленням проводиться відповідно до Методики, затвердженої наказом Міністерства\~будівництва,\~архітектури та\~житлово комунального господарства\~України від\~31.10.2006\~року,\~№ 359 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.11.06 року, за № 1237/13111. Згідно з ч. 4 ст. 319, ч. 1 ст. 322\~ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст.\~14\~ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов на допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; Споживачем комунальних послуг є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (абз. 14 ч. 1 ст.1 цього Закону). Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пунктів 1, 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІУ визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок щодо оплати споживачем комунальної послуги у нормовано також в пункті 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-УІІІ в редакції з 01 травня 2019 року. Аналіз вище наведених положень законодавства свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. На підставі викладеного, у відповідача виникли зобов`язання що до сплати заборгованості за надані комунальні послуги. Не укладення письмового договору про надання послуг не є підставою для звільнення відповідача як споживача від оплати відповідних послуг. ДП "Пирятинтеплопостачання" надає споживачу послуги з теплопостачання, проте останні умови договору не виконують, плату за користування тепловою енергією, яка подавалася до квартири не вносили. Порядок визначення плати за опалення МЗК проводиться у відповідності з Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартиних будинків та визначення плати за їх опалення (далі- Методика)затвердженою наказом Міністерства\~будівництва,\~архітектури та\~житлово -\~комунального господарства\~України від\~31.10.06,\~№ 359 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.11.06, за № 1237/13111. З жовтня 2024 року по серпень 2025 року діє тариф на послугу 1965,21 грн. на 1 Гкал.тариф затверджений рішення виконавчого комітету Пирятинської міської ради № 343 від 09.09.2025. ДП «Пирятинтеплопостачання» надало відповідачу послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку з жовтня 2024 року по серпень 2025 рлку на занальну суму 2987,78 грн. (а.с. 4). Нарахування за опалення МЗК проводяться тільки протягом опалювального періоду. Таким чином, дії позивача щодо нарахування плати за надані послуги є правомірними та обґрунтованими, і відповідають вищезазначеній Методиці та Законам України. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за опалення місць загального користування будинку сумі 2987,78 грн. Також, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст.ст. 13, 14 ЦК України цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються і виконуються особою у межах, установлених договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. У пункті 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» визначено, що споживач зобов`язаний вносити щомісячну плату за надані послуги згідно встановлених тарифів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основним обов`язком споживача. Відсутність договору на постачання теплової енергії не позбавляє споживачів зобов`язання сплачувати за спожиті послуги, оскільки такі зобов`язання у них виникають на підставі статей 11, 509, 526 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг з централізованого опалювання, постачання холодної і гарячої води і водовідведення», внаслідок фактичного споживання цих послуг, і є обов`язковими для виконання. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина перша статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про наданняжитлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно з пунктом п`ятим частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Враховуючи викладене, споживач зобов`язаний оплатити отримані ним житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо наданняжитлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зізгоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ДП «Пирятинтеплопостачання», стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за опалення місць загаьного користування сумі 2987,78 грн. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним понесені позивачем судові витрати у сумі 3028,00 грн. (а.с. 3) покласти на відповідача. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: approved