Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

01 липня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 7\~111,60 гривень, три відсотки річних у розмірі 324,26 гривень та інфляційних нарахувань у розмірі 1\~444,86 гривень та сплачений судовий збір в розмірі 2\~422,40 гривень. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (правонаступником якого є АТ «ДТЕК Одеські Електромережі») постачало електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , а споживач використовував електричну енергію для власних потреб та здійснював розрахунки з енергопостачальником за спожиту електричну енергію. Посилаючись на порушення відповідачем зобов`язань з оплати спожитої електроенергії, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію, три відсотки річних та інфляційні нарахування у розмірі та судові витрати, що зумовило звернення до суду. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Арцизького районного суду Одеської області Череватій В.І. Ухвалою судді Арцизького районного суду Одеської області Череватої В.І. від 07 липня 2025 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію. Розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 03 вересня 2025 року, клопотання представника позивача про залучення у якості співвідповідача у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію задоволено та залучено до участі у цивільній справі № 492/894/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, у якості співвідповідача [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ), який є співвласником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] .\~\~ Представник позивача адвокат Артьомов О.С., в судовому засіданні позов підтримав та просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив суд у задоволенні позову відмовити, з підстав, зазначених у відзиві на позов, посилаючись на відсутність договірних відносин між позивачем та відповідачем за адресою: [ADDRESS] , відповідачка не споживала електричну енергію за зазначеною адресою. Відповідачка є співвласницею домоволодіння за адресою: [ADDRESS] .\~\~ \~\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вислухавши пояснення учасників справи, суд вважає, щ о у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов`язального права, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися\~Цивільним Кодексом України. Як вбачається з матеріалів справи, на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] . Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії, про що прямо передбачено абз. 5 п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії». Як вбачається з розрахунку 3 % річних та інфляційних нарахувань по клієнту [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] , борг складає 7\~111,60 грн. Ухвалою Арцизького районного суду від 18 червня 2025 року у справі № 492/322/25, поновлено [PERSON] строк на подання заяви про скасування судового наказу. Судовий наказ, виданий Арцизьким районним судом Одеської області від 19 березня 2025 року на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 7\~111,60 грн., трьох відсотків річних у розмірі 204,89 грн. та інфляційних нарахувань у розмірі 867,34 грн., а також судового збору у сумі 302,80 грн. скасовано. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» є юридичною особою та діє на підставі Статуту, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Так, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» у позовній заяві стверджує, що ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» з 01 січня 2019 року є постачальником універсальних послуг на якого покладений спеціальний обов`язок, щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Одеської області. У зв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючі станом на 31.12.2018 р. побутові споживачі постачальника за регульованим тарифом (в Одеській області це АТ «ДТЕК Одеські електромережі») автоматично, без додаткової згоди самих споживачів, почали отримувати послуги постачання електричної енергії від нового постачальника електричної енергії (в Одеській області це ТОВ «ООЕК») на умовах раніше укладених договорів. Як вбачається з п. 2.2. типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність Споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого Споживач набуває право отримувати послуги з розподілу електричної енергії. Докази укладеного між відповідачем [PERSON] та позивачем в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, за адресою: [ADDRESS] , на підставі якого Споживач набуває право отримувати послуги з розподілу електричної енергії, в матеріалах справи відсутні. Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 84316279 від 05.04.2017 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 518, виданого 05.04.2017 року державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенком І.П., [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 1/4 частка житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Як видно з копії відповіді АТ «ДТЕК Одеські електромережі» на ім`я [PERSON] від 28.04.2025 року, на звернення [PERSON] від 14.04.2025 щодо надання інформації стосовно відсутності послуги електропостачання житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , повідомлено, що за адресою: [ADDRESS] відсутні договірні відносини щодо надання послуг з розподілу електричної енергії між [PERSON] та АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ». Рахунок відкрито на ім`я іншої фізичної особи. За адресою: [ADDRESS] , відсутні договірні відносини щодо надання послуг з розподілу електричної енергії між [PERSON] чи будь-якою іншою фізичною особою та АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», відключення електроенергії за вказаною адресою не проводились. У разі, якщо [PERSON] є новим власником житлового будинку за вказаною адресою, необхідно звернутися до АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» для укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 1727936 від 02.09.2025 року, співвласниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідачка [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.04.2017 року, є співвласницею житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За адресою: [ADDRESS] , співвласниками домоволодіння є [PERSON] 1/4 частки та [PERSON] 3/4 частки зазначеного домоволодіння. Суд не приймає до уваги в якості належного доказу інформацію про споживання електричної енергії, оскільки не зазначено адресу, за якою споживалась електрична енергія, також відсутня інформація, що електрична енергія споживалась саме відповідачами у справі. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.05.2004 року, виданого Мирнопільською сільською радою, копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Арцизьким бюро технічної інвентаризації від 11.05.2004 року № 5778753, [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Мирнопільської сільської ради від 24.02.2004 року № 13. Таким чином, відповідачка [PERSON] успадкувала 1/4 частину саме будинку [ADDRESS] . Судом встановлено, що з 01 січня 2019 року ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» є постачальником універсальних послуг на якого покладений спеціальний обов`язок, щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Одеської області, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 62 Закону України «Про ринок електричної енергії». Відповідно до п. 1.2.1. ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання електричної енергії здійснюється за умови постачання електричної енергії на підставі Договору про постачання електричної енергії. Відповідно до п. 1.2.15 ПРРЕЕ укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому та частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). За розрахунковий період з травня 2023 року по грудень 2024 року TOB «ООЕК» від AT ДТЕК «Одеські Електромережі», як оператора системи розподілу, не були надані докази щодо фактичного споживання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , саме відповідачами, оскільки останні власники будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2\~ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. З досліджених письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, даних про те, що саме відповідачі, фактично проживали за адресою: [ADDRESS] та споживали електричну енергію за вказаною адресою у матеріалах справи немає. Факт здійснення часткової оплати, також не підтверджує факту споживання та відповідно факт договірних відносин саме з відповідачкою [PERSON] . За вказаних обставин, немає підстав вважати, що саме відповідачка [PERSON] у період з травня 2023 року по грудень 2024 року була споживачем електричної енергії за адресою споживання: [ADDRESS] , та саме у неї виник обов`язок сплатити вартість спожитої електричної енергії. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81\~ЦПК України,\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Положеннями\~ст. 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Заперечуючи проти позову відповідачка та її представник посилаються на відсутність договірних відносин між позивачем та відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2\~ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з ч. 1\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. ч. 5 - 7\~ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. ч. 1 - 3\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України,\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до п. 6\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Врахувавши встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з відповідачки [PERSON] , у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити, з підстав, зазначених у рішенні суду. Крім того, позовних вимог до відповідача [PERSON] позивачем не заявлено. Разом з тим, відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо\~\~розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України,\~\~розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позову, тому понесені судові витрати у справі, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, залишає за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed