Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 20.08.2023 року між ТОВ "Фінансова компанія «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" (первісний кредитор) та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики № 76734698. Згідно п.1 Договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням цього Договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечене агенство необхідних кредитів» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https.mycredit.ua./ru/documents-license/. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 21 від 20.03.2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24 046,00 грн., що складається з: 6600,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17 446,25 грн. - сума заборгованості за відсотками. Оскільки, відповідач зобов`язання за договором позики не виконує, заборгованість не сплачує, позивач просить суд стягнути із відповідача суму заборгованості за договором позики у розмірі 24 046,00 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 28.07.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 10.11.2025 року до суду надійшли додаткові пояснення у справі та клопотання відповідача про долучення доказів. У даних поясненнях та клопотанні відповідач зазначає про те, що з 09.03.2022 року він вступив до лав ЗСУ та є мобілізованим військовослужбовцем, який здійснює захист прав та інтересів держави з метою збереження її територіальної цілісності та забезпечення безпеки громадян, а тому згідно п. 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має пільги, за якими відсотки за кредитним договором підлягають повному списанню і не можуть бути з нього стягнуті. При цьому відповідач не заперечив проти стягнення з нього тіла кредиту та відсотків по кредиту за період з дати отримання кредиту по 08.03.2022 року. Крім того, відповідач зазначив, що він є учасником бойових дій, а тому є звільненим від сплати судового збору. Посилаючись на викладене, відповідач просив задовольнити позов частково, а саме в частині стягнення з нього тіла кредиту, відсотків по кредиту за період з дати отримання кредиту по 08.03.2022 року, в частині стягнення з нього відсотків по кредиту у період з 09.03.2022 року по цей час просив відмовити, оскільки на нього поширюються гарантії, передбачені вимогами пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також відмовити у частині стягнення з нього судового збору, оскільки на нього поширюються вимоги пункту 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». 13.11.2025 року до суду надійшли заперечення представника позивача [PERSON] на додаткові пояснення відповідача. У даних запереченнях представник позивача вказує на те, що відповідач не надав первісним кредиторам жодних доказів на підтвердження того факту, що у нього є право на пільги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Для припинення нарахування штрафних санкцій, пені, а також процентів за користування кредитом відповідач зобов`язаний був звернутись до первісного кредитора, надати відповідні підтверджуючі документи для призупинення нарахування штрафних санкцій за користування кредитом і як наслідок отримати документ, що підтверджує призупинення нарахування штрафних санкцій за користування кредитом. З урахуванням наведеного, представник позивача вважає, що нарахування відповідачу відсотків здійснювалося первісними кредиторами на законних підставах, оскільки на відповідача не поширювалися норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Крім того, представник позивача звернула увагу на те, що заборгованість, вказана у позовній заяві і яка підлягає стягненню з відповідача, нараховувалася первісним кредитором станом на дату відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань та вживає дії щодо врегулювання заборгованості виключно у розмірі отриманих прав вимоги. Оскільки відповідачем умови Договору позики не виконувались, то нарахування відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов Договору позики є правомірним і відповідач жодним чином не позбавляється від виконання умов Договору позики та погашення заборгованості в повному обсязі. Посилаючись на викладене, представник позивача просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві та запереченнях просить розглядати справу в її відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку за місцем своєї реєстрації, у судове засідання не з`явився, у письмових поясненнях просить розглядати справу без його участі. Враховуючи обставини справи, наявність письмових пояснень сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступник підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 20.08.2023 року між ТОВ "Фінансова компанія «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" (первісний кредитор) та [PERSON] був укладений договір позики № 76734698, за яким відповідач отримав 8000,00 грн. позики під 2,5 % процентної ставки в день строком на 30 днів із датою повернення позики 19.09.2023 року та сплатою відсотків в розмірі 1500,00 грн. Орієнтовну загальну вартість позики сторони визначили у розмірі 9500,00 грн. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» визначають порядок і умови надання ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» грошових коштів у позику. Правила розміщені на веб-сайті товариства, вони є загальнодоступними та являють собою публічну оферту товариства до укладення договору позики. Правила є невід`ємною частиною договору позики. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положенням ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Вказаний договір позики укладений у формі електронного документа, що не суперечить вимогам Цивільного кодексу України та іншого законодавства . 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі. Право на одержання яких належить клієнту. Згідно п. 1.2. договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до реєстру боржників № 21 від 20.03.2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 24 046,25 грн., що складається з: 6600,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17 446,25 грн. - сума заборгованості за відсотками. Також, із розрахунку заборгованості по договору позики відповідача вбачається, що відповідач має заборгованість за договором позики в розмірі 24 046,25 грн., що складається з: 6600,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17 446,25 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитними договорами відповідач порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Як вбачається з положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ "ФК «Європейська агенція з повернення боргів" є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов договору позики № 76734698 від 20.08.2024 року, що був укладений між первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] . Оскільки відповідач в порушення умов кредитного договору, а також статтей 509, 526, 1054 ЦК України свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснив повне погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, то у нього утворилася заборгованість перед позивачем (як новим кредитором). З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту за договором позики № 76734698 в розмірі 6600,00 грн. В той же час щодо вимог про стягнення заборгованості за відсотками слід зазначити наступне. Відповідач посилається на те, що є військовослужбовцем, з 09.03.2022 року проходить військову службу та на нього поширюються пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, а саме не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом на весь час призову. Тому, на думку відповідача, вимоги позивача про стягнення з нього відсотків за кредитним договором задоволенню не підлягають. Відповідно до чинної на час виникнення спірних правовідносин та на даний час редакції ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Аналіз вищевикладених положень дає можливість зробити висновок, що пільги стосовно звільнення від нарахування процентів за користування кредитом мають не всі військовослужбовці, а лише ті, які підпадають під визначені у законі категорії. Категоріями військовослужбовців, які мають пільги щодо звільнення від нарахування процентів за користування кредитом, є: 1) військовослужбовці, які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; 2) військовослужбовці, які призвані на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період; 3) інші військовослужбовці, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у заходах, перелік яких наведено у ч. 15 ст. 14 вказаного Закону. У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. Відповідач [PERSON] з 09.03.2022 року є призваним на військову службу на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 по теперішній час, що підтверджується довідкою В/ч [NUMBER] , а також копією військового квитка, в якому відсутня відмітка про звільнення (демобілізацію) відповідача. Таким чином, відповідач є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації в особливий період на час укладення договору (20.08.2023 року), тому на нього поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей». Відтак, з наданих суду документів вбачається, що відповідач є особою, перелік яких наведено у ч. 15 ст. 14 вказаного Закону, а тому, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що стороною відповідача доведено ті обставини, що він підпадає під перелік чітко визначених категорій військовослужбовців, які відповідно до ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» мають пільги на звільнення від нарахування процентів за користування кредитом. У зв`язку з цим наявні підстави для застосування вказаних пільг, а відповідно нарахування процентів за користування відповідачем кредитними коштами є неправомірними та необґрунтованими. З урахуванням вищенаведеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню лише заборгованість за тілом кредиту, яка становить 6600,00 грн., а відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6600,00 грн. У решті заявлених вимог слід відмовити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Так, відповідач надав суду копію посвідчення серії [NUMBER] , згідно якого відповідач має пільги учасника бойових дій, а тому він вважає, що повинен бути звільнений від сплати судового збору. Однак, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17, норма п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно із якою учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах пов`язаних з порушенням їхніх прав має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Таким чином, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи) для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Предмет спору по даній справі не пов`язаний з соціальним захистом прав позивача, як ветерана війни-учасника бойових дій, а тому позивач від сплати судового збору не звільнений. А тому, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 831,09 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial