Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

В липні 2025 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх спільної дитини. Рішенням Новоселицького районного суду від 28 грудня 2021 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 1800 гривень щомісяця. Однак вищевказаної суми недостатньо для повноцінного утримання дитини, а тому просила стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в розмірі 1000 гривень щомісяця. Окрім того, позивачка посилається на те, що нею було витрачені кошти на додаткові витрати, а саме витрати на лікування, інтелектуального та творчого розвитку, а також комунальних послуг. Дитина проживає та перебуває на утриманні позивачки, яка зазначає, що вона не в змозі самостійно утримувати доньку та повністю забезпечити необхідні витрати, оскільки грошей на її утримання та лікування не вистачає, загальна сума понесених позивачкою витрат на утримання дитини склала 77318 гривень 80 копійок. З врахуванням того, що відповідач є батьком дитини та повинен брати участь у виховані та утримані їх спільної дитини, отримує регулярний дохід, на думку позивачки він має сплатити половину вартості понесених додаткових витрат на дитину, що становить 38659 гривень 22 копійки. Представник відповідача подав відзив до суду, в якому позов не визнав та зазначив, що понесені позивачкою витрати на лікування, інтелектуального та творчого розвитку, а також комунальних послуг не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України. Окрім того понесені витрати позивачкою не є життєво необхідними та не були узгоджені із відповідачем. Також вказує, що відповідач постійно та вчасно сплачує суму аліментів на утримання їх спільної дитини, а тому стягнення з нього додаткових витрат в сумі 1000 гривень є неправомірним. Відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справи щодо спорів про стягнення аліментів розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила змінити (збільшити) розмір стягуваних аліментів та стягувати із відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі по 5000 гривень щомісяця, стягнути одну другу частину понесених додаткових витрат в розмірі 38659 гривень 22 копійок та стягнути 1000 гривень щомісяця додаткові витрати на дитину наперед. Ухвалою Новоселицького районного суду від 03 липня 2025 року було відмовлено у відкритті провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну (збільшення) розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину. 12 серпня 2025 року постановою Чернівецького апеляційного суду вищевказану ухвалу в частині відмови у відкритті провадження про зміну (збільшення) розміру аліментів залишено без змін. В той же час, в частині стягнення понесених одноразових та постійних додаткових витрат на дитину скасовано та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. На виконання постанови Чернівецького апеляційного суду, 03 вересня 2025 року Новоселицьким районним судом було відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] стягнення додаткових витрат на дитину. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачкою. Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 28 грудня 2021 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1800 гривень на місяць до її повноліття. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що дитина перенесла низку захворювань, на лікування яких позивачкою були витрачені кошти, а саме: - інфекційний мононуклеоз, вегетативно-судинну дистонію за змішаним типом, як стан після перенесеного інфекційного мононуклеозу, а також вітряну віспу з ускладненнями. У зв`язку з цим дитина перебувала на амбулаторному лікуванні. Витрати на здачу аналізів складають - 460 гривень; - лікування зубів в стоматологічній клініці «White Medical», витрати складають 1850 гривень; - лікування зубів (консультація лікаря, здача знімного ортодонтичного апарату (пластинки), реставрація центральних зубів з відновленням двох поверхонь зубів, корекції пластинки), витрати з березня 2024 року по лютий 2025 року в загальній сумі становлять - 10050 гривень; - дослідження функціонального стану мозку в ОКНІІ «Чернівецька обласна дитяча лікарня» від 12 червня 2024 року, витрати пов`язані з лікуванням в загальній сумі становлять 2601 гривень 95 копійок. З урахуванням здібностей спільної дитини [PERSON] та з метою її повноцінного інтелектуального та творчого розвитку позивачкою також здійснювалися наступні витрати, а саме: - онлайн заняття у школі англійської мови «MOVENGUP» в період з 06 жовтня 2022 року по 27 березня 2024 року, загальна вартість навчання за цей період становить 6160 гривень; - відвідування занять в музичній школі по фаху «скрипка» в КУ «Новоселицька музична школа ім. «Миколи Мозгового» за період з 01 лютого 2022 року по 2025 навчальний рік, вартість навчання за вказаний період в загальній сумі 6525 гривень. Окрім того, для сприяння розвитку музичних здібностей та творчого розвитку дитини позивачкою було придбано музичний інструмент - скрипку, яка підбирається індивідуально, оскільки залежить від віку, фізичних особливостей, музичного досвіду, якості матеріалів та конструкції (футляр, смичок, каніфоль) на суму - 6473 гривень, 4100 гривень та 1802 гривень, на загальну суму 12375 гривень. Для задоволення навчальних потреб дитини, в тому числі для повноцінного навчання при переході на дистанційну форму навчання через карантині обмеження та воєнний стан, позивачкою було придбано дитині ноутбук «Lenovo IdeaPad L340….» вартістю 24249 гривень та налаштування ноутбука «Повний захист» вартістю 660 гривень, всього на суму 24909 гривень. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України). Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрат є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи наведене, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 та постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 520/12681/17. Отже розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, обстеження, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо), які знайшли своє підтвердження. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Вартість вказаних в позові додаткових витрат на проведення аналізів та лікування, навчання та відвідування занять в школах творчого розвитку дитини, придбання необхідних речей для навчання та розвитку здібностей дитини, підтверджуються наявними у справі первинно - бухгалтерськими документами, а саме виписками з банків, квитанціями про їх оплату, та становить загальну суму 64930 гривень 95 копійок, тобто: 460 (витрати на аналізи) + 1850 (витрати на лікування зубів) + 10050 (витрати на лікування зубів) + 2601,95 (витрати на дослідження мозку) + 6160 (витати на англійську мову) + 6525 (витрати на музичну школу) + 12375 (оплата скрипки) + 24909 (оплата комп`ютера). На думку суду вказані витрати були проведені позивачкою за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, їх розмір є співмірним, не несе особливий тягар для відповідача із урахуванням його майнового стану, відповідають принципу розумності та справедливості, а тому половину суми понесених витрат що становить 32465 гривень 48 копійок слід стягнути з відповідача на користь позивачки, що кореспондується із вимогами ст.ст. 141, 185 СК України. За вказаних обставин заперечення відповідача проти позову з наведених ним у відзиві підстав є неспроможними. Вирішуючи питання про стягнення додаткових витрат на дитину наперед щомісяця в розмірі 1000 гривень суд виходить з того, що додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат. Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У пункті 18 вищезазначеної постанови зазначено, що передбачені ст.185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. У даному провадженні позивачка обґрунтовує стягнення додаткових витрат наперед в сумі 1000 гривень щомісяця тим, що дитина хворіє та потребує постійного лікування, відвідування курсів з англійської мови та у музичній школи, що на її думку відповідає інтересам дитини. Проте, всупереч вимог ст. 81 ЦПК України позивачка не надала суду будь-якого розрахунку або обґрунтування необхідності майбутніх витрат, що фактично унеможливлює їх стягнення наперед, тому у задоволенні позову в даній частині слід відмовити за безпідставністю. В той же час, позивачка не позбавлена можливості при здійсненні в майбутньому додаткових витрат на дитину, права вимоги їх стягнення з відповідача. Щодо стягнення з відповідача половини витрат на оплату статті в газеті 2300 гривень, оплату за газ 2144 гривень 57 копійок, оплату за споживчий газ 2961 гривень 24 копійок, оплату за електроенергію 3511 гривень 68 гривень, оплату за користування Інтернетом 1000 гривень, оплату за користування мобільним зв`язком 470 гривень, загальною сумою 12387 гривень 49 копійок, то дані витрати не зумовлені особливими обставинами в розумінні вимог ст. 185 СК України, а тому в їх стягненні з відповідача слід відмовити за безпідставністю. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати (п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша\~статті 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі у виді судового збору. На підставі ст.ст. 141, 180-184, 185 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: partial