Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернулася до суду з позовом про виділ майна в натурі, посилаючись на те, що вона є власником 3/8 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок, загальною площею 151 кв.м, житловою площею 82,4 кв.м, розташованого по [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 30 травня 2000 року, серії АВК №975263, посвідченим приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Петровською Л.О., зареєстрованим в реєстрі за №1474. Надвірні споруди складаються із дерев`яного сараю Б, площею забудови 16,3 кв.м., цегляного гаража В, площею забудови 20,7 кв.м, цегляного сараю Г, площею забудови 16,2 кв.м. Земельна ділянка на якій розташований житловий будинок приватизована, кадастровий номер 6810700000:01:007:0235, державний акт на право власності від 17.05.2006 р. Житловий будинок складається із: коридор - 1-1 площею 5,5 кв.м., кладова 1-2 площею 1,5 кв.м., кімната - 1-3 площею 8,5 кв.м., кімната 1-4 площею 13 кв.м., кухня 1-5 площею 7,9 кв., кімната 2-3 площею 13,8 кв.м., кімната 2-4 площею 8,9 кв.м., кімната 2-5 площею 7,7 кв.м., кухня 2-6 площею 9,2 кв.м., коридор 2-І площею 3,5 кв.м., 2-ІІ кладова площею 2,1 кв.м., кухня 3-3 площею 9,8 кв.м., кімната 3-2 площею 15 кв.м., коридор 3-ІІІ площею 4,1 кв.м., кладова 3-ІІІ площею 1,7 кв.м. Іншими співвласниками житлового будинку є [PERSON] 2/8 частки та [PERSON] 3/8 частки. Між співвласниками склався певний порядок користування житловим приміщенням, у її користуванні знаходяться приміщення: коридор - 1-1 площею 5,5 кв.м., кладова 1-2 площею 1,5 кв.м., кімната- 1-3 площею 8,5 кв.м., кімната 1-4 площею 13 кв.м., кухня 1-5 площею 7,9 кв.м. Між співвласниками виникають спори про порядок користування і володіння нерухомим майном, що перебуває у спільній частковій власності, оскільки майно потрібно підтримувати в належному стані. Частку позивача із майна, що є у спільній частковій власності, технічно можливо виділити в натурі, що підтверджується висновком експерта №10-177/25 від 16.06.2025 року проведеної експертом [PERSON] , згідно якої можливий виділ співвласнику [PERSON] приміщення, які перебувають у її фактичному користуванні, ринкова вартість яких становить 38 107 грн. За зменшення реальної частки співвласника [PERSON] їй необхідно сплатити грошову компенсацію в кількості 5941 грн., яку повинен сплатити співвласник [PERSON] , реальна частка якої більша ідеальної частки на 17954 грн. Враховуючи викладене, просила виділити їй у власність 33/100 житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що складається з: коридор - 1-1 площею 5,5 кв.м., кладова 1-2 площею 1,5 кв.м., кімната - 1-3 площею 8,5 кв.м., кімната 1-4 площею 13 кв.м., кухня 1-5 площею 7,9 кв.м. Стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію за зменшення реальної частки співвласника у розмірі 5941 грн. У судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, подала відзив на позов. У відзиві\~на позов\~зазначила,\~що позивач\~обрав неправильний\~спосіб захисту,\~оскільки у\~випадку,\~якщо виділ\~частки у\~спільному майні\~заявлений до\~двох і\~більше співвласників,\~то слід\~звертатися до\~суду з\~позовом про\~поділ майна,\~а не\~виділ частки. Будь-яких\~спорів з\~приводу вказаного\~фактичного користування\~даними частками\~і приміщеннями\~у неї\~позивачем не\~виникало,\~це питання\~можливо було\~вирішити добровільно\~через нотаріуса\~про виділ\~чи розподіл\~часток майна\~в домоволодінні\~між співвласниками,\~що передбачено\~ч.\~3\~ст.\~364\~і ч.\~3\~ст.\~367\~ЦК України. Крім того, відповідач здійснила добудову в частині прибудови ванни з туалетом 2-2 площею 5.1 кв.м., коридору 2-1 площею 2.3 кв.м. і кімнати 2-3 площею 15.5 кв.м, що підтверджується копією плану будинку. Експерт при проведенні інженерно-технічної експертизи використовував старий план будинку. Просила врахувати, що експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність судом. Висновок експерта є не повним, оскільки не врахована частка третього співвласника [PERSON] . Експерт зробив перерозподіл ідеальних часток співвласників без поставлення такої вимоги позивачем у заявленому позові, що підтверджує той факт, що судовий експерт вийшов за межі позовних вимог позивача, що є неприпустимим порушенням процесуальних норм. Просила відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача [PERSON] на її користь понесені нею витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 18.07.2025 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 09.09.2025. Ухвалою суду від 09.09.2025 закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 13.10.2025. 01.10.2025 надійшов відзив відповідача [PERSON] . Судове засідання відкладено на 04.11.2025 для витребування інвентарної справи. 21.10.2025 з КП «Шепетівське БТІ» до суду надійшли матеріали інвентарної справи на спірне будинковолодіння. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини з приводу припинення права спільної часткової власності, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] перебуває у спільній частковій власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] на підставі договору дарування частини житлового будинку від 30.05.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу, належить 3/8 частин вказаного будинку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав №423292879 від 18.04.2025. [PERSON] на підставі договору дарування від 24.03.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу, належить 2/8 частин вказаного будинку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав №423292879 від 18.04.2025. Інші 3/8 частин вказаного будинку належать [PERSON] на підставі договору дарування від 14.09.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав №423292879 від 18.04.2025. Відповідно до технічного паспорта позивача на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами станом на 30.05.2000, житловий будинок [ADDRESS] 1922 року будівництва, загальна площа 112,2 кв.м. На земельній ділянці розташовано: один дерев`яний житловий будинок, позначений на плані літерою «А», з прибудовами, позначеними на плані літерами «а1, а2, а3», сіни «а», сарай «Б», гараж «В», сарай «Г». Згідно експлікації приміщень будинку садибного типу станом на 30.05.2000 вказано 3 приміщення: приміщення №1 загальною площею 36,4 кв.м, що складається з: 1 коридор площею 5,5 кв.м, 2 кладова площею 1,5 кв.м, 3 кімната площею 8,5 кв.м; 4 - кімната площею 13,0 кв.м, 5 кухня площею 7,9 кв.м; приміщення №2 загальною площею 45,2 кв.м, приміщення №3 загальною площею 30,6 кв.м. Земельна ділянка по [ADDRESS] приватизована, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 122573. Відповідно до висновку експерта №10-177/25 від 16.06.2025 року житловий будинок з прибудовами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] загальною площею 126,5 кв.м з врахуванням площ прибудов, які були здійснені співвласниками, фактично розподілений на 3 відокремленні групи приміщень. Співвласнику [PERSON] технічно можливо виділити приміщення, які перебувають у її фактичному користуванні: приміщення №1 загальною площею 36,4 кв.м, що складається з: 1 коридор площею 5,5 кв.м, 2 кладова площею 1,5 кв.м, 3 кімната площею 8,5 кв.м; 4 - кімната площею 13,0 кв.м, 5 кухня площею 7,9 кв.м, ринкова вартість яких становить 38107 грн, що становить 33/100 частки в праві спільної часткової власності. За зменшення реальної частки співвласника [PERSON] їй необхідно сплатити грошову компенсацію в кількості 5941 грн., яку повинен сплатити співвласник [PERSON] , реальна частка якої більша ідеальної частки на [NUMBER] грн. Господарські будівлі сарай Б, сарай Г, гараж В мають значний фізичний знос і знаходяться в аварійному стані, а тому виділу не підлягають. Запропонований експертом виділ будинковолодіння (житлового будинку з господарськими будівлями) відповідає фактичному порядку користування співвласниками, тому при виділі ніяких будівельних робіт проводити не потрібно. Інших варіантів поділу будинковолодіння експертом не визначалося тому, що житловий будинок і господарські будівлі фактично поділені і вже знаходяться в користуванні співвласників. Позивач не може без згоди інших співвласників вільно володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд, отримати власну поштову адресу тощо. 4. Норми права, які застосував суд. Право володіння, користування та розпорядження своїм майном становлять зміст права власності (стаття 317 ЦК України). Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Інститут права спільної власності характеризується множинністю суб`єктів та єдністю об`єкта. Він оформлює відносини з приводу приналежності майна (речі) одночасно кільком особам - суб`єктам відносин власності (співвласникам). Причому відносини спільної власності можуть виникати між будь-якими суб`єктами права власності - фізичними, юридичними особами, державою, територіальними громадами тощо. Суб`єкти права спільної власності, як і будь-який власник, на свій розсуд володіють, користуються і розпоряджаються належним їм майном, але правомочності володіння, користування і розпорядження даним майном вони здійснюють сумісно. Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що право спільної часткової власності виникає на майно, що належить одночасно кільком особам, із визначенням часток кожного із співвласників. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. 5. Оцінка суду. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна в особисту власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша - третя статті 364 ЦК України). Поняття «поділ» і «виділ» не є тотожними: при поділі майно, яке перебуває у спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються; при виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється; винятком із цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, бо тоді має місце поділ спільного майна. Поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо поділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Вирішуючи питання поділу спільного майна або виділення частки з нього, суди повинні пам`ятати, що визначальним для цього є не усталений співвласниками порядок користування будинком, а розмір їх часток та технічна можливість поділу будинку відповідно до цих часток. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). З матеріалів справи слідує, що позивач є співвласником житлового будинку [ADDRESS] (3/8). Відповідно до висновку експерта, існує один варіант виділу спірного майна в натурі, який не завдає неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Такий варіант виділу відповідає фактичному користуванню співвласників. Правовий режим спільної власності має враховувати інтереси усіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших. Оскільки судом\~встановлена технічна\~можливість виділу\~частки будинковолодіння\~в натурі\~відповідно до\~часток співвласників, домоволодіння\~належить на\~праві спільної\~часткової власності\~трьом співвласникам,суд дійшов висновку провести виділ зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації позивачу, частка якого зменшилась. Отже, суд дійшов висновку виділити у власність позивача 33/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] , що складається з відокремленої групи приміщень №1: 1 коридор площею 5,5 кв.м, 2 кладова площею 1,5 кв.м, 3 кімната площею 8,5 кв.м; 4 - кімната площею 13,0 кв.м, 5 кухня площею 7,9 кв.м. Враховуючи згоду позивача на отримання відповідної компенсації за зменшення частки у праві спільної часткової власності, з урахуванням зміненого розміру її ідеальної частки, слід стягнути з [PERSON] , реальна частка якої більша ідеальної частки на 17954 грн, на користь позивача грошову\~компенсацію за різницю в ідеальній частці власності в будинку та надвірних будівель у розмірі 5941 грн. Відповідач, заперечуючи проти висновку експерта, не заявляла суду клопотання про призначення судової експертизи; не надала суду висновок експерта; не просила про допит експерта у судовому засіданні. Отже, відповідач не спростувала позовні вимоги належними та допустимими доказами. Експертиза проведена на замовлення учасника справи відповідно до ст. 106 ЦПК України, висновок експерта відповідає вимогам ст.ст. 102 106 ЦПК України, у висновку зазначено про те, що він підготовлений для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Таким чином, висновок експерта є належним і допустимим доказом позивача на підтвердження його позовних вимог. Доводи відповідача [PERSON] про те, що за рахунок добудов змінилися частки співвласників, суд відхиляє. Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників. Отже, добудови, прибудови або будь-які поліпшення житлового будинку, які зробив один із його співвласників без згоди іншого (інших), не можуть впливати на розмір часток співвласників при поділі цього будинку, а відтак і їх вартість, проте, якщо це технічно можливо, залишаються у володінні того, хто їх збудував. Посилання відповідача [PERSON] про те, що якщо виділ частки у спільному майні заявлений до двох і більше співвласників, то слід звертатися до суду з позовом про поділ майна, а не виділ частки, ґрунтуються на хибному тлумаченні норм чинного законодавства. Так, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні тим, що в разі поділу майна кожному співвласнику виділяється майно в натурі і право спільної власності припиняється. Натомість у разі виділу частки зі спільного майна право спільної часткової власності припиняється лише для того учасника, якому ця частка виділяється в натурі, а для інших співвласників режим спільної часткової власності на решту майна зберігається. За наявності лише двох співвласників майна між ними проводиться поділ, оскільки при визначенні частки одного зі співвласників у натурі частка іншого визначається також і зміні в подальшому не підлягає. У такому випадку суд має зазначити розмір виокремлених частин колишнього спільного майна для обох сторін та визначити конкретні окремі об`єкти нерухомого майна, що утворилися у результаті його поділу та належать позивачеві та відповідачеві. За наявності трьох і більше співвласників майна при визначенні в судовому порядку частки в натурі одного з них (виділ частки) розмір часток інших співвласників (відповідачів) не визначається. У цьому випадку суд, застосовуючи приписи статті 364 ЦК України, має виділити та зазначити у своєму рішенні індивідуально визначене майно (колишня частка у праві спільної власності) позивача та залишити решту майна у спільній власності інших відповідачів, які в подальшому за бажанням можуть поділити це майно добровільно на власний розсуд або в судовому порядку. Винятком із цього правила є випадки, коли всі співвласники або всі, крім одного, бажають поділу майна. У такому випадку суд має визначити частки всіх співвласників та провести поділ майна із зазначенням у резолютивній частині рішення конкретних окремих об`єктів нерухомого майна, що утворилися у результаті його поділу та належать кожному з колишніх співвласників. У цьому разі право спільної власності припиняється. Аналогічні правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.04.2025 у справі № 357/3145/20.

Outcome: approved