Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить: - розірвати шлюб між нею та відповідачем, зарестрований 01.02.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано - Франківській області, актовий запис №20; - після розірвання шлюбу прізвище їй не змінювати; - малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишити проживати з нею. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі, за час перебування в якому, в них [INFO] народилась дочка [PERSON] . Спільне життя у неї з відповідачем [PERSON] не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Зазначає, що подружні відносини між ними припинені з серпня 2024 року. У зв`язку із цим, подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Строк на примирення просить не надавати. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась. 21.10.2025 через канцелярію суду подала заяву (а.с. 17), в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про місце, дату і час проведення такого був повідомленим належним чином. 03.11.2025 подав заяву (а.с. 22), про визнання позовних вимог та про розгляд справи без його участі. ІІ. Процесуальні дії у справі: 10 жовтня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Позивачка [PERSON] 21.10.2025 подала заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без її участі. 24 жовтня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач [PERSON] 03.11.2025 подав заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи без його участі. Як передбачено ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). У зв`язку із реєстрацією шлюбу, позивачка змінила прізвище із " [PERSON] " на " [PERSON] ". Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7), сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем, які вони враховуючи наявність неповнолітньої дитини не можуть вирішити в позасудовому порядку. ІV. Оцінка суду: дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 1 стаття 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини (ч. 2 ст. 160 СК України). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні відносини, позивачка не бажає зберегти сім`ю, відповідач з цього приводу заперечень не заявив, позов визнав, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, після розірвання шлюбу прізвище позивачки не змінювати, малолітню дитину після розірвання шлюбу залишити проживати з позивачкою. На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114, 160 СК України,

Outcome: approved