Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~13 серпня 2025 року представник позивача Яцун О.П., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить встановити факт визнання батьківства [PERSON] , померлим [INFO] , відносно свого сина [PERSON] , [INFO] , який народився у с. Гришине Роменського району Сумської області. \~ \~ \~ \~Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер [PERSON] . Спадкоємицею після смерті [PERSON] на все майно за заповітом, посвідченим секретарем Гришинської сільської ради Роменського району Сумської області Захарченко Н.В. 03.10.2003 року та зареєстрованим в реєстрі за №156, є [PERSON] . [PERSON] своєчасно прийняла спадщину після смерті [PERSON] , так як у шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця подала заяву про прийняття спадщини до Роменської районної державної нотаріальної контори, на підставі якої 29.08.2006 року була заведена спадкова справа номер у нотаріуса 484. Позивачка вже оформила спадкові права на належну померлому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5633 га (кадастровий номер 59241847020:01:004:0214), яка розташована на території Гришинської сільської ради Роменського району Сумської області. Вказане підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим Роменською державною нотаріальною конторою 26 липня 2017 року, та зареєстрованим в реєстрі за №430. Також, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі, й на право на земельну частку (пай) розміром 5,24 в умовних кадастрових гектарах, що перебувала в колективній власності акціонерно-пайового товариства закритого типу «Гришинське». Вказане право належить [PERSON] як спадкове майно після смерті свого сина [PERSON] , спадщину після якого він фактично прийняв але юридично не оформив. [PERSON] помер [INFO] . Спадкоємцем на все майно після смерті [PERSON] є [PERSON] , який відповідно ст. 549 Цивільного кодексу Української УРСР в редакції 1963 року фактично прийняв спадщину, так як на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця розпорядився особистими речами померлого в червні 2003 року, але юридично спадщину не переоформив. Однак [PERSON] не має можливості оформити свої спадкові права на майно, так як не підтверджується факт їх родинних відносин. Батьки [PERSON] офіційно не перебували у шлюбі, а тому коли він народився, батько був записаний зі слів матері. Померлий [PERSON] , визнавав [PERSON] своїм сином, протягом всього часу з його народження і по день смерті проживав разом зі своїм сином. [PERSON] в 90-х роках виїхав до Росії, де і помер. Відомостей про його смерть, із загальновідомих причин, немає можливості отримати. Встановлення зазначеного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки надає їй право на спадкування права на земельну частку (пай). Однак, іншим чином, ніж в судовому порядку, встановити факт визнання батьківства неможливо. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач та її представник не з`явилися. Представник надала суду заяву. В якій просила справу слухати без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В попередньому судовому засіданні представник позивача суду пояснила, що [PERSON] був сусідом позивачки, а [PERSON] був його сином. Позивачка доглядала і поховала обох. Син помер раніше батька [PERSON] . [PERSON] написав на неї заповіт, бо вона доглядала за ним до смерті. Чому у них різні прізвища, та чому були не одружені їй не відомо. У селі всі визнавали їх родиною, у сільській раді також. [PERSON] не був ніколи одружений, дітей не мав., інших членів родини ніхто у селі не бачив. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати без їх участі, розглянути справу за наданими доказами у відповідності до закону. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи із наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~та\~ст. 20 ЦК України\~кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Гришинської сільської ради Роменського району Сумської області 14 березня 2006 року ( а.с.6). \~ \~ \~ \~Відповідно до заповіту посвідчено секретарем Гришинської сільської ради Роменського району Сумської області Захарченко Н.В., 03 жовтня 2003 року, [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] ( а.с.8). Позивачка оформила спадкові права на належну померлому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5633 га (кадастровий номер 59241847020:01:004:0214), яка розташована на території Гришинської сільської ради Роменського району Сумської області. Вказане підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим Роменською державною нотаріальною конторою 26 липня 2017 року, та зареєстрованим в реєстрі за №430 (а.с.9). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Роменським відділом ДРАЦС у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 02.03.2023 року (а.с.10). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №81948563 від 22.07.2025 року (а.с.11). Згідно довідки для оформлення спадкових прав №7, виданої старостою виконавчого комітету Роменської міської ради [PERSON] 20.02.2025 року, спадкоємцем на все майно після смерті [PERSON] є [PERSON] , який відповідно ст. 549 Цивільного кодексу Української УРСР в редакції 1963 року фактично прийняв спадщину, так як на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця розпорядився особистими речами померлого в червні 2003 року, але юридично спадщину не переоформив. Інших спадкоємців не має. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. На час смерті [PERSON] за адресою [ADDRESS] , був зареєстрований [PERSON] . Інших зареєстрованих та проживаючих не було. ( а.с.12). На підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0212562, виданого головою Роменської районної державної адміністрації 28 лютого 1997 року, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) розміром 5,24 в умовних кадастрових гектарах, що перебувала в колективній власності акціонерно-пайового товариства закритого типу «Гришинське» (а.с.13). Відповідно до довідки виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області від 10.02.2025 № 13, згідно запису в по господарській книзі № 3 за 2021-2025 рр., домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] , належить [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.14). [PERSON] , [INFO] , по відношенню до голови господарства був вказаний як син (а.с.15). Згідно даних Погосподарської книги по селу Гришине №7 за 1953-1955 роки, домогосподарство за №443, розташоване в с. Гришине Роменського району Сумської області, належало [PERSON] , 1884 р.н. [PERSON] , 1953 р.н., по відношенню до голови господарства був вказаний як внук. Його батьками були: [PERSON] , 1922 р.н., та [PERSON] , 1925 р.н. (а.с.16-17). Відповідно до актового запису про народження № 26 від 10 грудня 1953 року, [INFO] народився [PERSON] . Його батьком вказаний « [PERSON] », мати « [PERSON] » ( а.с.56). Свідок [PERSON] , [INFO] , суду пояснила, що [PERSON] син [PERSON] . Вони разом жили. [PERSON] працював на тракторі, а потім захворів, вже не працював. Це її сусіди. Вона проживає там з 1992 року. Бачила, що проживали завжди у двох. Позивачка все їм допомагала по господарству, потім їх поховала. Свідок [PERSON] , [INFO] , суду пояснив, що [PERSON] жив разом з батьком усе життя, робив трактористом. [PERSON] він знає із народження, були сусідами. Після армії він пішов із села, і почав жити у Ромнах. У [PERSON] своєї родини не було. У [PERSON] було 2 сини. [PERSON] виїхав із села як пішов у армію і не повертався більше. Усі в селі знали, що [PERSON] є батьком [PERSON] . Григорій помер раніше батька. На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 53 КпШС України 1969 року, батьківство може бути встановлено у судовому порядку за заявою дитини по досягненню нею повноліття у випадку народження дитини у батьків, які не перебували у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків до ЗАГСу. Згідно ч. 3\~ст. 53 КпШС України\~при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення №5 від 31.03.1995 зазначено, що визначений в ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 01 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Згідно з п.15 вказаної постанови Пленуму ВСУ роз`яснено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених\~ст. 53 КпШС України. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказано батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2\~ст. 55 КпШС України\~запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.13\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» від 12 червня 1998 року № 16, згідно зі\~ст. 53 КпШС\~підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Відповідно до\~рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99\~«положення про встановлення батьківства, викладені у ч. 3\~ст. 53 КпШС України, дають підстави для визнання ознаками сім`ї фактичних шлюбних відносин». Згідно з п.п. 6,7 Указу Президії Верховної ради УРСР від 29 липня 1969 року «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю УРСР» правила частин другої, третьої\~статті 53 Кодексу про шлюб та сім`ю\~УРСР про встановлення в судовому порядку батьківства особи, з якою мати не перебувала у шлюбі, застосовуються у відношенні дітей, що народилися після введення в дію Основ законодавства СРСР і союзних республік про шлюб та сім`ю, тобто після 01 жовтня 1968 року. У відношенні дітей, які народилися до 01 жовтня 1968 року від осіб, що не перебувають між собою у шлюбі, батьківство може бути встановлено за спільною заявою матері дитини і особи, яка визнає себе батьком дитини. В разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина і яка визнавала себе батьком дитини, факт визнання нею батьківства може бути встановлений в судовому порядку. На підставі спільної заяви батьків або рішення суду про встановлення факту визнання батьківства провадиться відповідна реєстрація в органах запису актів громадянського стану з внесенням запису про батька у свідоцтво про народження дитини. Такий правовий висновок міститься у Постанові Верховного Суду у справі №643/12494/16 від 17.06.2020. Зважаючи на те, що датою народження [PERSON] є 1953 рік, то факт батьківства може бути встановлений лише в судовому порядку. Факт батьківства [PERSON] , померлого [INFO] щодо [PERSON] , повністю підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності. \~ \~ \~ \~Поясненнями в судовому засіданні представника позивача та свідків, доведено, що встановлення факту родинних відносин їй необхідне для оформлення своїх спадкових прав і що інакше як через суд, вона не зможе захистити свої інтереси спадкоємця. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд вважає, що встановлення факту родинних відносин, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, має для позивача юридичне значення, а у суду немає жодних підстав ставити під сумнів обставини, викладені позивачем в своїй заяві та досліджені у судовому засіданні, а тому заява є обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved