Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи. Позов обґрунтовується тим, що [PERSON] працює на посаді касира відділу Локації на вокзалі станції Ужгород Львівського регіону Регіональні відділення Виробничого підрозділу Український центр по обслуговуванню пасажирів на залізничному транспорті філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця». 23 грудня 2021 року позивачці повідомлено, що вона відсторонена від роботи без збереження заробітної плати у зв`язку з ухиленням від обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19 та ознайомлено з наказом «Про відсторонення від роботи» від 23 грудня 2021 року №1572-ОС. Позивачка вважає, що виданий наказ та відсторонення її від роботи без збереження заробітної плати вчинено з порушенням законодавства, а тому наказ повинен бути скасованим, а її становище, яке існувало до порушення має бути відновленим, тобто вона повинна бути допущена до виконання роботи та їй має бути виплачений середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Посилається, що видача роботодавцем розпорядження про відсторонення працівника від роботи без збереження заробітної плати у зв`язку з ухиленням від обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19 не передбачена ні внутрішніми нормами Філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця», ні чинним законодавством України. Стверджує, що на сьогоднішній день усі препарати, які позиціонують, як засоби проти COVID-19, знаходяться на стадії випробувань, відсутні профілактичні щеплення у розумінні статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» проти CОVID-19, а є досліджувані лікарські засоби, визначені Порядком проведення клінічних випробувань лікарських засобів та експертизи матеріалів клінічних випробувань, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 23 вересня 2009 року №690. Вказує, що документи, які зазначені у наказі «Про відсторонення від роботи» від 23 грудня 2021 року №1572-ОС, не можуть бути підставою для прийняття рішення про відсторонення працівника від роботи без збереження заробітної плати. Наголошує, що ні в трудовому договорі, ні у посадовій інструкції, ні в колективному договорі чи у будь-якому іншому документі, що підписані між позивачем та відповідачем, а також документах, що регламентують діяльність акціонерного товариства «Українська залізниця» і відповідні трудові відносини, не встановлено обов`язку працівника отримувати будь-які обов`язкові профілактичні щеплення та надавати роботодавцю відповідні підтвердження про їх отримання, так само, як і не передбачено повноваження відповідача на відсторонення позивача від роботи з підстав відсутності вищезгаданого щеплення. Посилається, що відповідачем не взято до уваги факт, що у позивача наявні протипоказання до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Мотивом видачі наказу «Про відсторонення від роботи» від 23 грудня 2021 року №1572-ОС роботодавцем зазначено відсутність щеплення і виданий такий наказ до надання одного з документів, який підтверджує наявність профілактичного щеплення проти COVID-19 або протипоказань до його здійснення або електронного COVID-сертифікату про одужання з мобільного застосунку «Дія» (з визначеним терміном дії), вважає що такий наказ також є дискримінаційним по відношенню до неї, зокрема, порушує принцип рівності її прав і можливостей, здійснює обмеження прав працівника, у тому числі, залежно від релігійних та інших переконань, стану здоров`я. З посиланням на зазначені обставини, положення законодавства України в сфері охорони здоров`я, норми Конституції України, КЗпП України та ЦПК України, позивачка просить визнати протиправним та скасувати виданий начальником виробничого підрозділу Український центр по обслуговуванню пасажирів на залізничному транспорті філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» Ніколовою Наталею Валеріївною наказ «Про відсторонення від роботи» від 23 грудня 2021 року №1572-ОС; зобов`язати Філію «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» допустити її до роботи касира локації на вокзалі станції Ужгород виробничого підрозділу Український центр по обслуговуванню пасажирів на залізничному транспорті філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця», та виплатити їй середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 25 січня 2022 року позовну заяву\~[PERSON] до\~Філії «Пасажирська\~компанія» акціонерного\~товариства «Українська\~залізниця» про\~визнання протиправним\~та скасування\~наказу про\~відсторонення від\~роботи залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 17 березня 2022 року позовну заяву [PERSON] до\~Філії «Пасажирська\~компанія» акціонерного\~товариства «Українська\~залізниця» про\~визнання протиправним\~та скасування\~наказу про\~відсторонення від\~роботи прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 1 квітня 2022 року на адресу суду від представника позивачки - адвоката Марчишака Ю.М. надійшла заява, в якій він вказує, що лікарські препарати, засоби та вакцини, що позиціонують себе, як засоби проти COVID-19, знаходяться на стадії випробувань. Закінчення стадії випробувань не підтверджено Міністерством охорони здоров`я України, офіційно не оприлюднено. Зазначає, що у відповідь на адвокатський запит від 21 січня 2022 року №1 надійшов лист Міністерства охорони здоров`я України від 3 лютого 2022 року № 24-04/3175/2-22, до якого додано лист ДП «Державний експертний центр МОЗ України» від 2 лютого 2022 року №219/12.1-22, згідно якого станом на 2 лютого 2022 року у Центрі відсутні дані щодо завершених в установленому порядку клінічних випробувань зареєстрованих в Україні вакцин та лікарського засобу. Посилається, що наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про зупинення дії наказу Міністерства охорони здоров`я України від 4 жовтня 2021 року №2153» від 25 лютого 2022 року № 380, зупинена дія наказу Міністерства охорони здоров`я України від 4 жовтня 2021 року №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 жовтня 2021 року за №1306/36928, до завершення воєнного стану в Україні. Відповідно до наказу «Про допуск до роботи» від 23 березня 2022 року №209-ОС, виданого начальником виробничого підрозділу Український центр по обслуговуванню пасажирів на залізничному транспорті філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» касира [PERSON] допущено до роботи з 25 березня 2022 року. 29 липня 2022 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філія «Пасажирська компанія» Чикалова Р.Г. надійшли письмові пояснення, в яких він зазначив, що пред`явлений позов відповідач не визнає в повному обсязі. Посилався на те, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в редакції, чинній на час винесення оскаржуваного наказу, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 установлено з 19 грудня 2020 року до 31 березня 2022 року на території України карантин. Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 №2153 затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням. Пунктом 6 наказу МОЗ №2153 (в редакції чинній на час відсторонення позивача від роботи) до переліку осіб, які підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 віднесено працівників підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2015 року №83. Акціонерне товариство «Українська залізниця» включено до цього переліку. Наголошує, що відсторонення позивача відбулося на підставі наказу, який було доведено, про що свідчить власноручний запис позивача, зроблений на ньому. Оскільки, позивач фактично на час відсторонення не виконує роботи, то відповідно відсторонюється без збереження заробітної плати, так як це передбачено підпунктом 3 пункту 416 Постанови КМУ №1236. Таким чином, наказ №1572-ос від 23.12.2021 про відсторонення від роботи, з урахуванням вимог статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», ст.46 КЗпП України є правомірним. Крім цього, посилається, що позивачка не надала роботодавцю відомості, що підтверджують її вакцинацію проти COVID-19 або відповідних документів щодо протипоказань до такого щеплення. Зазначає, що відповідно до наказу МОЗ №380 від 25.02.2022, який набрав чинності 01.03.2022, зупинено дію наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 №2153 до завершення воєнного стану і, як наслідок, наказом відповідача №209-ос від 23.03.2022, було допущено до роботи. За наведених обставин представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання протиправним та скасування наказу №1572-ос від 23.12.2021 про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. 23 січня 2023 року від представника відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» Чикалова Р.Г. на електронну адресу суду надійшла заява про зупинення провадження у справі, у якій останній просить зупинити провадження у справі №298/60/22 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного суду судових рішень у справі №130/3548/21 (провадження №14-82цс22). Мотивуючи вказане тим, що зміст судового рішення у справі, що переглядається Великою Палатою Верховного Суду у справі №130/3548/21, постановлено у подібних відносинах. Протокольною ухвалою суду від 04.04.2023 клопотання представника відповідача Чикалова Р.Г. про залишення без розгляду його клопотання про зупинення провадження у справі задоволено, вказане клопотання залишено без розгляду. 10 березня 2023 року на електронну адресу суду від представника відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» Чикалова Р.Г. надійшли додаткові пояснення, в яких він зазначив, що 14 грудня 2022 року Великою Палатою Верховного Суду розглянуто справу №130/3548/21 (провадження 14-82цс22), де серед іншого розглянуто питання відсторонення від роботи працівника, який не пройшов обов`язкового профілактичного щеплення від COVID-19 на підставі закону. Посилаючись на зазначену правову позицію, представник відповідача вказав, що для відсторонення працівника від роботи, слід виходити не тільки з Переліку №2153, але й оцінки загрози, яку потенційно на роботі може нести невакцинований працівник. Зокрема, слід враховувати такі обставини, як: кількість соціальних контактів працівника на робочому місці; форму організації праці (дистанційна/надомна), у тому числі можливість встановлення такої форми роботи для працівника, який не був щепленим; умови праці в яких перебуває працівник і які збільшують вірогідність зараження COVID-19, зокрема потребу відбувати у внутрішні та закордонні відрядження; контакт працівника з продукцією, яка буде використовуватися (споживатися) населенням. Вказує, що позивачка працює на посаді касира виробничого підрозділу Український центр по обслуговуванню пасажирів на залізничному транспорті філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця». З посиланням на посадові обов`язки позивачки, згідно посадової інструкції посади «Касир», представник відповідача вказує на наявність підстав, які унеможливлюють виконання нею своїх посадових обов`язків дистанційно. Також наголошує на тому, що касир має прямий контакт з касиром квитковим, а той з необмеженою кількістю пасажирів, які купують або здають проїзні документи, відтак існує великий ризик зараження та розповсюдження гострої распіраторної хвороби COVID-19. Зазначене створювало об`єктивну необхідність щеплення працівника. Відсторонення позивачки від роботи було нагальним, необхідним і пропорційним легітимній меті втручання в її право на повагу до приватного життя. Відтак, на думку відповідача, наказ про відсторонення є законним, відповідно відсутні підстави для стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. 27 березня 2023 року від позивачки та її представника через канцелярію суду надійшли пояснення по суті розгляду справи, в яких вони просять врахувати, що станом на теперішній час законами України не визначено обов`язку громадянина отримувати профілактичне щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а Міністерство охорони здоров`я України може встановлювати тільки перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, і не вправі встановлювати громадянам такий обов`язок, так як не наділено такими повноваженнями. У своїх поясненнях обґрунтовують своє непогодження з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у пункті 11.35. постанови від 14 грудня 2022 року у справі №130/3548/21, провадження 314-82цс22. Вказують, що на час відсторонення позивача від роботи без збереження заробітної плати, відсутні профілактичні щеплення, у розумінні статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», проти COVID-19, а є досліджувані лікарські засоби, визначені Порядком проведення клінічних випробувань лікарських засобів та експертизи матеріалів клінічних випробувань стверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 23 вересня 2009 року №690. Стосовно позиції відповідача, яка зокрема викладена у письмових поясненнях від 9 липня 2022 року та додаткових поясненнях від 9 березня 2023 року і доданих до них документах, позивач зазначає, що такі пояснення і додані до них документи жодним чином не спростовують того факту, що законами України не встановлено обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, а також фактичну відсутність профілактичних щеплень проти COVID-19, натомість яких є досліджувані лікарські засоби. Будь-яке повідомлення роботодавцем працівнику про те, що відносно працівника будуть вчинені неправомірні дії, не робить такі дії законними. На виконання частини 2 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем не спростовано відсутність дискримінації позивача. За наведених обставин, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд задовольнити позовну заяву. 30 серпня 2023 року від позивачки та її представника надійшло клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, в якому вони просять замінити первісного відповідача належним відповідачем у цивільній справі №298/60/22, а саме: замінити відповідача «Філія «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця», на відповідача «Акціонерне товариство «Українська залізниця». В обґрунтування такої необхідності позивачка та її представник послалися на постанову Закарпатського апеляційного суду від 17 липня 2023 року в цивільній справі №298/1398/21, яка прийнята у подібній справі та в якій висловлено позицію, що Філія «Пасажирська компанія» акціонерного товариства Українська залізниця» не може бути відповідачем у даній справі, так як не є юридичною особою, натомість належним відповідачем являється Акціонерне товариство «Українська залізниця», у зв`язку з чим виникла необхідність у заміні первісного відповідача належним. 28\~вересня 2023\~року від\~позивачки та\~її представника\~через канцелярію\~суду надійшла\~заява про\~уточнення вимог клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем. В обґрунтування зазначили, що з постанови Закарпатського апеляційного суду від 17 липня 2023 року №298/1398/21, позивачка дізналася, що Філія «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» не може бути самостійним відповідачем у цивільному процесі, так як не являється окремою юридичною особою, а є відокремленим підрозділом - філією Акціонерного товариства «Українська залізниця», виникла необхідність у заміні первісного відповідача належним відповідачем, а саме: замінити зазначеного у позовній заяві [PERSON] від 18 січня 2022 року первісного відповідача - Філія «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» на належного відповідача - Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця». Наголошують, що під час подання до суду позову щодо розгляду трудового спору, позивач вважала, що зазначила належного відповідача, так як думала що її роботодавцем є Філія «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця», код ЄДРПОУ 41022900, оскільки саме до її складу входить Виробничий підрозділ Український центр по обслуговуванню пасажирів на залізничному транспорті, начальник якого наділений повноваженнями приймати на роботу, звільняти з роботи, виплачувати зарплату, відсторонювати та допускати до роботи позивача, що, зокрема, підтверджується наявними у справі документами, такими як: наказом (розпорядженням) про прийняття на роботу від 1 липня 2020 року № 795-ОС, наказом «Про відсторонення від роботи» від 23 грудня 2021 року №1572-ОС, наказом «Про допуск до роботи» від 23 березня 2022 року № 209-ОС, довідкою про середню заробітну плату (дохід) від 13 січня 2022 року №2, яка скріплена печаткою із кодом ЄДРПОУ 41022900, що належить первісному відповідачу по справі. Позивач вважає, якщо наказом начальника Виробничого підрозділу Український центр по обслуговуванню пасажирів на залізничному транспорті, який входить до складу Філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця», вона була відсторонена від роботи без збереження заробітної плати, то саме відповідним наказом цієї особи має бути відновлено її попереднє становище, а не наказом керівника Акціонерного товариства «Українська залізниця». За наведених обставин, позивачка та її представник просять прийняти заяву про уточнення вимог клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем від 25 вересня 2023 року, та врахувати її під час розгляду клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем від 29 серпня 2023 року; замінити первісного відповідача належним відповідачем у цивільній справі №298/60/22 за позовною заявою [PERSON] до Філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи, а саме замінити у поданій до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області позовній заяві [PERSON] від 18 січня 2022 року, зазначеного первісного відповідача - Філія «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця», місцезнаходження: вулиця Уманська, будинок 8, місто Київ, 03049, Україна, (попереднє місцезнаходження: вулиця Симона Петлюри, будинок 21 А, місто Київ, 01032, Україна), Код ЄДРПОУ 41022900, телефони: (044) 309 75 10, (044) 309 75 17, на належного відповідача Акціонерне товариство «Українська залізниця» місцезнаходження: вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5, місто Київ, 03150, Україна, Код ЄДРПОУ - 175815, інші відомості та засоби зв`язку невідомі, в особі Філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця», місцезнаходження: вулиця Уманська, будинок 8, місто Київ, 03049, Україна, Код ЄДРПОУ 41022900, телефони: (044) 309 75 10, (044) 309 75 17, електронна пошта: pc@uz.gov.ua, Інші відомості та засоби зв`язку невідомі. 22\~листопада 2023\~року від\~представника позивачки\~-\~адвоката Марчишака\~Ю.М.\~через канцелярію\~суду надійшло\~клопотання про\~приєднання документів\~до матеріалів\~справи.\~В обгрунтування\~зазначеного клопотання\~представник позивачки\~зазначив,\~що до\~заяви про\~уточнення вимог\~клопотання про\~заміну первісного\~відповідача належним\~відповідачем від\~25\~вересня 2023\~року додано\~копію адвокатського\~запиту від\~5\~вересня 2023\~року №\~5\~і додатки\~до нього.\~Акціонерним товариством\~«Українська залізниця»\~розглянуто вищенаведений\~адвокатський запит\~та листом\~від 7\~вересня 2023\~року №\~Ц-6-91/2052-23\~надано відповідну\~відповідь. Відтак, представник позивачки просить приєднати до матеріалів цивільної справи №298/60/22, за позовною заявою [PERSON] до Філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи, копію листа Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 07 вересня 2023 року № Ц-6-91/2052-23 і додатка до нього, та врахувати його під час розгляду справи. 1 грудня 2023 року від позивачки та її представника через канцелярію суду надійшла заява про уточнення вимог клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем. У поданій заяві стороною позивача зазначається, що 30 серпня 2023 року позивачкою [PERSON] та її представником - адвокатом Марчишаком Юрієм Михайловичем, подано до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем від 29 серпня 2023 року. 25 вересня 2023 року на адресу суду надіслано заяву про уточнення вимог клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем від 25 вересня 2023 року. Зазначає, що ними змінено позицію щодо визначення відповідача по цивільній справі № 298/60/22, за позовною заявою [PERSON] до Філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи, та остаточно визначено відповідачем у цій справі - Акціонерне товариство «Українська залізниця», місцезнаходження: вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5, місто Київ, 03150, Україна, Код ЄДРПОУ 40075815. Відтак позивачка та її представник просять замінити первісного відповідача належним відповідачем у цивільній справі №298/60/22, за позовною заявою [PERSON] до Філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи, а саме замінити у поданій до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області позовній заяві [PERSON] від 18 січня 2022 року, зазначеного первісного відповідача - Філія «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця», місцезнаходження: вулиця Уманська, будинок 8, місто Київ, 03049, Україна, (попереднє місцезнаходження: вулиця Симона Петлюри, будинок 21 А, місто Київ, 01032, Україна), Код ЄДРПОУ 41022900, телефони: (044) 309 75 10, (044) 309 75 17, Інші відомості та засоби зв`язку невідомі, на належного відповідача - Акціонерне товариство «Українська залізниця», місцезнаходження: вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5, місто Київ, 03150, Україна, Код ЄДРПОУ 40075815, Інші відомості та засоби зв`язку невідомі. 4 грудня 2023 року від позивачки та її представника на адресу суду надійшли додаткові пояснення, в яких вони зазначили, що наказ «Про відсторонення від роботи» від 23 грудня 2021 року №1572-ОС, є поспішним та упередженим, оскільки виданий про відсторонення позивача від роботи без збереження заробітної плати у зв`язку з відсутністю щеплення проти COVID-19 з 23 грудня 2021 року. Відповідачем не взято до уваги факт, що у позивача наявні протипоказання до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, що підтверджується висновком лікаря, виданим комунальним некомерційним підприємством «Великоберезнянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Ужгородської районної ради від 15 грудня 2021 року №155, відповідно до якого у [PERSON] наявний тимчасовий медичний відвід на 7 днів. Роботодавцем не отримано підтвердження що у працівника з 23 грудня 2021 року уже відсутні такі протипоказання, а у висновку лікаря чітко не вказано строк з якого по який наявні протипоказання до вакцинації проти гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, при цьому у висновку лікаря вказано залишати під наглядом і дообстеженням. 5 грудня 2023 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» Дригіної І.М. надійшли додаткові пояснення у справі, в яких вона зазначила, що позивачка працює на посаді касира відділу Локації на вокзалі станції Ужгород Львівського регіону Регіональні відділення Виробничого підрозділу Український центр по обслуговуванню пасажирів на залізничному транспорті філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця». У грудні 2021 року роботодавець відсторонив її від роботи до надання підтверджувального документа про обов`язкове профілактичне щеплення від COVID-19 або копії медичного висновку про наявність протипоказань до такої вакцинації. Посада позивача відповідала вимогам, під які підпадало зобов`язання проведення щеплення. Відсторонення від роботи (виконання робіт) певних категорій працівників, які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 було передбачене законом. Приписи законів України з приводу такого відсторонення є чіткими, зрозумілими та за дотримання визначеної в них процедури дозволяють працівникові розуміти наслідки його відмови або ухилення від такого щеплення за відсутності медичних протипоказань, виявленої за наслідками медичного огляду, проведеного до моменту відсторонення, а роботодавцеві дозволяють визначити порядок його дій щодо такого працівника. Посилається, що оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, то такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується, якщо інше не встановлено законодавством. Чинним законодавством не передбачено обов`язку роботодавця щодо збереження за працівником заробітної плати на період його відсторонення від роботи у зв`язку з відмовою або ухиленням від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19. Водночас колективним та/або трудовим договором, рішенням роботодавця може бути передбачено інші умови. У зв`язку із цим у кожному конкретному випадку при вирішенні питання про нарахування сум за час правомірного відсторонення працівника від роботи слід виходити, насамперед, із норм КЗпП України, умов колективного договору, який діє на підприємстві, де працює відсторонений працівник, та укладеного з останнім трудового договору. У разі, якщо таке відсторонення не було правомірним, роботодавець зобов`язаний здійснити працівникові визначені законодавством виплати. Враховуючи, що позивачка будучи повідомленою про щеплення від хвороби COVID-19, не надала відповідачу підтверджувального документа про обов`язкове профілактичне щеплення від COVID-19 або копії медичного висновку про наявність протипоказань до такої вакцинації, вважають, що відповідачем правомірно винесено наказ про відсторонення від роботи позивача. На думку сторони відповідача, позивачем в ході судового розгляду не доведено фактів, на які вона послалася як на підстави позову, а тому просять відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення заробітної плати за час відсторонення. 26 червня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача АТ «Укрзалізниця» Кисельової В.С. надійшла заява щодо порушення позивачем норм чинного цивільно-процесуального законодавства України при подачі позову до суду. Вказує, що відповідно до п.1 Статуту акціонерне товариство «Українська залізниця» є юридичною особою. Код ЄДРПОУ 40075815 підтверджує статус юридичної особи Акціонерного товариства «Українська залізниця» та є у вільному доступі. Згідно з пунктом 18 Статуту Товариство утворює філії, представництва, інші відокремлені підрозділи без статусу юридичної особи як на території України, так і за її межами, які діють на підставі положень. Філія «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» є відокремленим підрозділом, що підтверджується її кодом ЄДРПОУ 41022900, який є у вільному доступі. На порушення вказаної норми права позивач належного відповідача до справи не залучила. Зазначає, що філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення цивільного спору. Зауважує на тому, що процедурні питання заміни неналежного відповідача чи залучення до участі у справі визначені ст.51 ЦПК України. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, перше судове засідання відбулося 14.04.2022, однак до теперішнього часу у спосіб визначений чинним цивільним процесуальним законодавством позивач не врегулював питання щодо заміни неналежного відповідача. 27 червня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача АТ «Укрзалізниця» Кисельової В.С. надійшли письмові пояснення, в яких вона зазначає, що позивачка працює у відповідача на підставі наказу про прийняття на роботу від 01.07.2020 №795-ос на посаді касира виробничого підрозділу «Український центр по обслуговуванню пасажирів на залізничному транспорті» філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» на локації на вокзалі станції «Ужгород». Її обов`язки визначені посадовою інструкцією «Касир» реєстраційний номер №89. Посилається, що характер та специфіка роботи касира не дає відповідачу можливість організувати роботу позивача дистанційно, оскільки інкасація грошових коштів здійснюється безпосередньо в касі та у присутності інкасуємого та після закінчення прийому звітів касирів квиткових. У процесі роботи позивач має безпосередній контакт із завідувачем каси квиткової, представником банку та квитковими касирами локації, а також невизначеним колом осіб, які знаходяться на вокзалі станції «Ужгород». Враховуючи специфіку та характер роботи касира, потребу перебувати на робочому місці на вокзалі станції «Ужгород», а також контактувати з іншими людьми, існувала об`єктивна необхідність щеплення позивача, аби запобігти високому ризику зараження самого працівника та розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19 серед інших працівників виробничого підрозділу та відвідувачів вокзалу. Вказує, що 27.11.2021 позивач ознайомлена з необхідністю проведення щеплення, зобов`язання не підписала, підписала акт про відмову від зобов`язання. Наголошує, що наявність протипоказань згідно довідки медустанови визначені терміном до 22.12.2021, 23.12.2021 згідно до наказу №1572-ос від 23.12.2021 позивач була відсторонена від роботи без збереження заробітної плати до надання документів про проведення щеплення від COVID19 або протипоказань до його здійснення. На час видання вказаного наказу позивач відповідачу медичного висновку про наявність протипоказань до щеплення не надала. З наказом про відсторонення від роботи позивач ознайомлена 23.12.2021 під особистий підпис. Відповідач, видавши оспорюваний наказ, виконував вимоги чинного законодавства і правомірно застосував до позивачки відсторонення від роботи, оскільки це прямо передбачено законодавством. На час відсторонення від роботи позивач не надала доказів щодо наявності у неї абсолютних протипоказань до проведення вищевказаного профілактичного щеплення. У разі відсторонення за працівником зберігається робоче місце, дія трудового договору не припиняється. Відсторонення позивача від роботи ґрунтувалось на вимогах законодавства, здійснено в спосіб, передбачений законом та існування правових та фактичних підстав. Відсторонення позивачки від роботи було нагально необхідним і пропорціональним легітимній меті втручання в її право на повагу до приватного життя. Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 30 вересня 2025 року клопотання позивача [PERSON] та її представника - адвоката Марчишак Ю.М. про заміну первісного відповідача належним відповідачем\~- задоволено, замінено\~у цивільній справі 298/60/22 первісного відповідача\~Філію «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на\~належного відповідача\~Акціонерне товариство «Українська залізниця»\~(адреса: 03150, м.Київ, вул.Єжи Ґедройця, буд.5, код ЄДРПОУ\~40075815). У судовому засіданні 04.11.2025 представник позивача повністю підтримав заявлений позов, навів мотиви, аналогічні наведеним в позові та поданих стороною позивача заявах по суті. У судовому засіданні 04.11.2025 представник відповідача проти позову заперечила, вважала такий безпідставним, а винесений наказ про відсторонення позивачки від роботи таким, що відповідає законодавству, наголосивши, що остання щеплення не зробила і не надала відповідних медичних висновків щодо наявних у неї протипоказань, разом з цим звернула увагу, що позивачка допущена до роботи. Підтримала всі пояснення та заперечення, подані представниками відповідача в ході розгляду даної справи. Позивачка [PERSON] через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без участі позивача. У заяві просить розгляд справи за її позовом здійснювати без її участі, викладені нею у позовній заяві вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов повністю. За наслідком розгляду даної справи, суд перейшовши до стадії ухвалення судового рішення та у відповідності до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України відклав судове засідання до 07.11.2025 року о 9 год. 30 хв. для ухвалення та проголошення судового рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази, встановивши фактичні обставини справи, на які сторона позивача посилається, як на підставу своїх вимог, та заперечення відповідача на них, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, приходить наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч.1 ст.5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Так, з приписів ст. 76, ч.ч. 1, 2 ст. 77, ст.ст. 78, 79 і 80, ч.ч. 1, 4 ст. 81 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що наказом (розпорядженням) Виробничого підрозділу «Український центр по обслуговуванню пасажирів на залізничному транспорті» Філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» від 1 липня 2020 року №795-ОС [PERSON] в порядку переведення з Виробничого підрозділу «Вокзал станції «Ужгород»» Філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» прийнята з 1 липня 2020 року на посаду касира Локації на вокзалі станції «Ужгород». З наказом [PERSON] ознайомлена 1 липня 2020 року, з умовами роботи згодна. У період з грудня 2020 року до листопада 2021 року середньоденна заробітна плата [PERSON] становила 307,49 грн., що підтверджується даними довідки №2 від 13.01.2022. Наказом Виробничого підрозділу «Український центр по обслуговуванню пасажирів на залізничному транспорті» Філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» від 23 грудня 2021 року №1572-ОС «Про відсторонення від роботи» [PERSON] відсторонена від роботи касира локації на вокзалі станції «Ужгород» з 23 грудня 2021 року без збереження заробітної плати до надання одного з документів, який підтверджує наявність профілактичного щеплення проти COVID-19, або протипоказань до його здійснення, або електронного COVID-сертифіката про одужання у мобільному застосунку «Дія» (з визначеним терміном дії). З вказаним наказом [PERSON] ознайомлена 23.12.2021. Зі змісту вказаного наказу слідує, що [PERSON] відсторонена від роботи у зв`язку з ухиленням від обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19, згідно зі статтею 46 КЗпП України, абзацу 2 частини першої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», підпунктів 2, 3 пункту 41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року №1236,

Outcome: dismissed