Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Орган опіки та піклування Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] .. Стягнути з [PERSON] аліменти на користь того закладу, де в подальшому буде перебувати дитина, або особи, яка буде опікуватися дитиною, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідачки щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Подальше влаштування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] передати органу опіки та піклування Новобузької міської ради. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що на обліку служби у справах дітей Новобузької міської ради перебуває малолітня [PERSON] , [INFO] , як дитина, яка потрапила у складні життєві обставини через ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. Мати дитини [PERSON] , уродженка м. Новий Буг, Миколаївської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Мати дитини ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не створює умов для утримання дитини. В грудні 2024 року до служби у справах дітей Новобузької міської ради надійшло повідомлення від директора Новобузького ліцею №1 про те, що учениця 5 класу [PERSON] має багато пропусків навчання без поважних причин. Під час виїзду працівників служби в родину [PERSON] за місцем проживання, з метою перевірки умов проживання малолітньої дитини, з`ясовано, що будинок в аварійному стані (стіни зруйновані, протікає дах, відсутні комунікації). В кімнатах брудно, речі не упорядковані, дитячі речі брудні, постільна білизна відсутня, для проживання дитини не створено жодних умов, запас продуктів харчування відсутній, мати дитини була в нетверезому стані, вела себе агресивно. Дитини вдома не було, мати не могла пояснити про місце перебування дитини, так як сама не знала. Опитавши знайомих, з`ясовано що [PERSON] тривалий час перебуває у знайомих в с. Антонівка Софіївської територіальної громади. Після чергового візиту в дану родину, умови проживання не змінились. За неналежне виконання батьківських обов`язків відповідачку неодноразово притягували до адміністративної відповідальності. Відтак, орган опіки та піклування, діючи виключно в інтересах дитини, змушений звертатися до суду із відповідним позовом. Представник позивача, органу опіки та піклування Новобузької міської ради Миколаївської області Захарчук В.О. надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно, належним чином повідомлена про слухання справи, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи без її участі на адресу суду не подавала. При таких обставинах суд постановив провести, на підставі вимог ст. 281 ЦПК України, заочний розгляд справи. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак, відповідно до вимог ч.2 ст 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). У статті 7, 155 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження: серії [NUMBER] від 14 липня 2016 року, [PERSON] , народилася [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України для призначення допомоги №00012710849 від 06.09.2013р. вбачається, що відомості про батька [PERSON] в свідоцтві про народження записані за вказівкою матері згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України. Актами обстеження умов проживання, встановлена неналежність умов проживання для дитини, а саме в помешканні дуже брудно, відсутні вікна (забиті плівкою), постільна білизна відсутня, запас продуктів харчування відсутній, меблі непридатні для використання. Мати про дитину не піклується. Відповідно до постанов Новобузького районного суду Миколаївської області, відповідачка [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 184 КУпАП у зв`язку з чим була піддана адміністративним стягненням за невиконання своїх батьківських обов`язків. Наказом №29 від 04.05.2018 року Служби у справах дітей Новобузької міської ради Миколаївської області малолітню [PERSON] , [INFO] взято на облік, як дитину яка потрапила у складні життєві обставини, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. Згідно наданої інформації Центру соціально-психологічної реабілітації Південноукраїнської міської ради Миколаївської області №01-23 від 01.04.2025, відомо що за час перебування дитини в закладі, [PERSON] жодного разу не відвідувала дитину в центрі. Мати дитину матеріально не підтримує, життям і здоров`ям та успіхами доньки у адміністрації закладу не цікавиться. Наданою інформацією Новобузьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Новобузької міської ради Миколаївської області №50/01-07 від 08.05.2025 року, встановлено наступне, фахівцями центру було здійснено 4 візити в сім`ю, жодного разу матері не було вдома за місце проживання, за адресою: [ADDRESS] , що свідчить про її можливу безвідповідальність щодо виконання батьківських обов`язків. Відсутність комунікації з боку матері з фахівцями МЦСССДМ унеможливлює проведення об`єктивної оцінки поточної ситуації в сім`ї та готовності матері до повернення дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування №1162.02.12 від 25.06.2025 року про доцільність позбавлення батьківських прав, останній вважає за доцільне позбавити громадянку [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову та в порядку ч. 1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Приймаючи до уваги вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, та враховуючи те, що позивачем заявлені вимоги немайнового (позбавлення батьківських прав) та майнового (стягнення аліментів) характеру, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved