Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

У липні 2025 року [PERSON] через свого представника адвоката Дементьєву Ю.С. звернувся до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцями - [PERSON] та [PERSON] та встановлення факту прийняття спадщини після смерті [PERSON] . В обґрунтування вимог вказав, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , а [INFO] померла його мати - [PERSON] . Після смерті спадкодавців відкрилась спадщина на частки у праві спільної сумісної власності на приватизовану квартиру [ADDRESS] . Право власності на цю квартиру на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.03.1997 належало на праві спільної сумісної власності його батькам та його рідному брату - [PERSON] , який є відповідачем. Спадкодавці були зареєстровані в цій квартирі з 1986 року по день смерті, а позивач з 28.03.1997 по теперішній час. В червні 2025 позивач звернувся до держаного нотаріуса із заява про видачу на своє ім`я свідоцтв про право на спадщину, яка залишилась після смерті його батьків, проте отримав відмови у вчиненні нотаріальних дій від 26.06.2025 через те, що не зміг підтвердити родинні відносини із своїми батьками через втрату його свідоцтва про народження, яке було складено у російській федерації; та йому необхідно підтвердити факт прийняття спадщини після смерті батька. Посилаючись на викладене, [PERSON] просить суд: -встановити факт родинних відносин між спадкоємцем [PERSON] , [INFO] , та спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , а саме те, що [PERSON] є сином [PERSON] а він є його батьком; -встановити факт прийняття [PERSON] , [INFO] , спадщини, яка відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; -встановити факт родинних відносин між спадкоємцем [PERSON] , [INFO] , та спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а саме те, що [PERSON] є сином [PERSON] , а вона є його матір`ю; -стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 21.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі; витребувано у Другої миколаївської державної нотаріальної контори копії матеріалів спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] (№41/2023), померлої [INFO] , та після смерті [PERSON] (№742/2005), померлого [INFO] . Копії витребуваних спадкових справ надійшли на адресу суду 29.07.2025. Згідно ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 08.09.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті; викликано в судове засідання для допиту в якості свідка [PERSON] . В судовому засідання представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, шляхом направлення рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення копії ухвали про відкриття провадження у справі та судової повістки, а також додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада». Направлена на його адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 1987 року є сусідкою сторін (проживає в кВ. [ADDRESS] ), які є рідними братами та їх батьків, які померли (батько позивача - [PERSON] у травні 2005 року, а матір - [PERSON] - [INFO] ). Вона була на їх похованні. Позивач при вселенні до квартири спочатку в ній не жив, бо служив спочатку в рф, потім у Ризі, а у 90-х роках після розвалу [PERSON] повернувся у м. Миколаїв та проживав з батьками до їх смерті, проходив службу на аеродромі у м. Миколаєві. На початку повномасштабного вторгнення він ще служив на аеродромі, свідок неодноразово бачила його, як він приходить додому з автоматом та постійно бачила його дружину [PERSON] . Їй відомо, що відповідач - брат позивача - [PERSON] , одружився приблизно 15 років тому, бо має дитину приблизно такого віку, та проживав постійно поруч з їх будинком біля жіночої консультації. За життя мати сторін - [PERSON] ходила до родини відповідача у гості, іноді приходили вони до неї. Син [PERSON] турбувався про здоров`я матері, водив її до лікарів, оплатив їй дві операції на очах. Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] народився [INFO] в м. Улан-Уде, Бур. УРСР. Його батьками у відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER] є [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтво про народження видано «Октябрьским рай. бюро ЗАГС г Улан-Уде» (мовою оригіналу) (а.с. 11). У відповідності до свідоцтва про право власності на житло від 03.03.1997, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить кв. [ADDRESS] (а.с. 23). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 15). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому на праві власності частки кв. [ADDRESS] . Згідно інформації про зареєстроване місце проживання від 12.09.2023, виданої Департаментом з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] - з 28.03.1997 (а.с. 10). Зі змісту спадкової справи № 742/2005, заведеної державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори до майна [PERSON] , який помер [INFO] , вбачається, що із завою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця звернулась його дружина [PERSON] . Відповідач [PERSON] від прийняття спадщини відмовився на користь своєї матері [PERSON] (а.с. 70-76). Позивач [PERSON] із завою про прийняття спадщини після смерті батька не звертався, оскільки був зареєстрований та проживав разом з ним за однією адресою. [INFO] померла [PERSON] (а.с. 19). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй на праві власності частки кв. [ADDRESS] . Зі змісту спадкової справи № 41/2023, заведеної державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , вбачається, що із завою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця звернувся її син [PERSON] - відповідач по справі (а.с. 77-90). Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері у відповідності до положень п. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем станом на час відкриття спадщини (а.с. 83). У встановленому законом порядку [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщин після смерті його батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Проте відповідно до постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.06.2025 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки неможливо достовірно встановити факт проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини - згідно повідомлення Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради картотека реєстраційного обліку осіб за адресою: [ADDRESS] до Департаменту не передавалась. Також відсутні належні документи, що підтверджують родинний зв`язок спадкоємця зі спадкодавцем - оригінал свідоцтва про народження позивача втрачено, відновити його не виявляється можливим, оскільки воно видано на території російської федерації, дипломатичні відносини з якою станом на теперішній час припинено. Крім викладеного нотаріусом встановлено, що спадкове нерухоме майно належить спадкодавцеві та іншим співвласникам на праві спільної сумісної власності - без визначення часток (а.с. 17-18). Позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщин після смерті його матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Проте відповідно до постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.06.2025 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки неможливо достовірно встановити факт проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини - згідно повідомлення Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради картотека реєстраційного обліку осіб за адресою: [ADDRESS] до Департаменту не передавалась. Також відсутні належні документи, що підтверджують родинний зв`язок спадкоємця зі спадкодавцем - оригінал свідоцтва про народження позивача втрачено, відновити його не виявляється можливим, оскільки воно видано на території російської федерації, дипломатичні відносини з якою станом на теперішній час припинено; відомості про актовий запис про народження [PERSON] відсутні. Крім викладеного нотаріусом встановлено, що спадкове нерухоме майно належить спадкодавцеві та іншим співвласникам на праві спільної сумісної власності - без визначення часток (а.с. 21-22). Як вбачається з пояснень заявника, на теперішній час він позбавлений можливості оформити свої спадкові права після смерті батька та матері, оскільки оригінал свідоцтва про його народження втрачено, відновити його не має можливості, оскільки воно було видано на території російської федерації. Відповідно до повідомлення Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 21.03.2025 з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікт між ними, міжрегіональне управління не здійснює будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами юстиції росії ібілорусі на підставі міжнародних договорів України х питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних та кримінальних справах, та у галузі міжнародного приватного права. Актовий запис про народження на [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Улан-Уде, складеного в відділом ЗАГС російської федерації, на підставі якого видається повторне свідоцтво про народження, та зберігається на території російської федерації (а.с. 14). Разом з тим, згідно заяв про видачу паспорта від імені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та форм № 1, наданих на запит адвоката Дементьєвої Ю.С. Управлінням Державної міграційної служби України в Миколаївській області, [PERSON] , який народився [INFO] в м. Улан-Уде, батьками якого є [PERSON] , [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 36-41). У відповідності до положень ст. 1268 ЦК України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи наявні в матеріалах справи письмові докази, пояснення свідка [PERSON] , вбачається, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] та [PERSON] , а також проживав та був зареєстрованим разом зі вказаними особами на момент відкриття спадщини після їх смерті (кожного окремо) за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частинами першою, другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перш статті 13 ЦПК України). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019, викладеного при розгляді справи № 320/948/18, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. У постанові Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 638/15738/17 зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) cмерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлено спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Таким чином юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Встановлення факту родинних відносин та факту прийняття спадщини необхідне заявнику для оформлення спадкових прав після смерті його батька та матері. Враховуючи встановлені обставини, які свідчать про наявність родинних відносин між заявником і [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняття спадщини [PERSON] після смерті його батька, а також оскільки встановлення таких фактів необхідно заявнику для прийняття спадщини та породжує для нього юридичні наслідки, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 633,60 грн.

Outcome: approved