Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся Гаражно будівельний автокооператив «Час» (далі позивач) з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є дійсним членом Гаражно будівельного автокооперативу «Час», у якому відповідач має автогараж під реєстраційним номером 18 та зобов`язаний платити за нього щомісячні членські внески. Про необхідність сплати членських внесків, дотримання вимог Статуту автокооперативу та погашення боргу по сплаті внесків відповідач неодноразово попереджався, у тому числі і письмово. Однак відповідач добровільно членські внески не платить, заборгованість не погашена. За період з 01.07.2017 року по 31.12.2024 року [PERSON] обов`язкові до сплати членські внески по оплаті за гараж № [NUMBER] в гаражному будівельному автокооперативі «Час», що розташований по вул. Віталія Вергая,1 м. Черкаси не сплатив і має з даного приводу борг перед автокооперативом в розмірі 10929,00 грн., причому членські внески за нього за 2025 рік по серпень місяць включно сплатив його зять, який в даний час користується гаражем. Боргу за період 2025 року не має. Сам [PERSON] від спілкувань з членами правління автокооперативу ухиляється, на виклики на засідання правління не з`являється, на попереджувальні листи не реагує і фактично їх не отримує. Тобто добровільно сплатити борг не бажає. Ухвалою суду від 29.07.2025 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29.09.2025 до суду надійшов відзив на позов від представника відповідача адвоката Хорошуна С.А., у якому представник відповідача заперечував проти позову, позицію обґрунтував тим, що позивач не довів свого права вимагати від відповідача оплати члунських внесків за розміщення автогаража № 18 в ГБА «Час». Не доведено, що відповідач [PERSON] був прийнятий у члени ГБА «Час», не доведено, що дана особа була членом за весь той період за який нарахована заборгованість по оплаті членських внесків (з 2017 по 2024 роки), не доведено, що особа володіє саме гаражем № [NUMBER] , а не якимось іншим. Адже, відповідно до вимог ч. 2 ст. 11 Закону України «Про кооперацію» рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядщок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу. Ніяких рішень про прийняття [PERSON] до ГБА «Час» до позову не додано, довідка №08-06 від 16.06.2025 про те, що відповідач нібито являється членом кооперативу не є належним доказом членства. Відповідно до п.п. «д» п.8.3 статуту ГБА «Час», який додано до позову, за несплату внесків більше одного року член авто кооперативу виключається з його складу в безспірному порядку. Тому на даний час невідомо чи перебував відповідач у членах автокооперативу весь період, за який стягується борг чи можливо був виключений деякий час назад. Не доведено розмір заборгованості, що підлягає стягненню. До позову не додано рішення Правління ГБА «Час» про затвердження розміру щомісячного членського внеску за 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 роки. Відповідно можливості перевірити правильність та обґрунтованість нарахування боргу відповідач та суд позбавлений. Відповідно до п. 9.2.4 Статуту ГБА «Час» доданого до позову, саме правління є тим органом, що встановлює розмір членських внесків. Не доведено який статус має земельна ділянка, на якій розміщені гаражі, чи володіє нею ГБА «Час» чи орендує чи взагалі не має на неї ніяких прав. Як доказ того, що прав на земельну ділянку ГБА «Час» не має ніяких є і той факт, що вже тоді, коли справа почала розглядатися в суді, на гараж ГБА «Час» було розміщене повідомлення, з якого вбачається, що власник земельної ділянки, на якій розміщені гаражі КП «Черкасиінвестбуд» вимагає знести самовільно встановлені гаражі, бо у 2026 році планується на цьому місці будівництво дороги. Враховуючи дане повідомлення ГБА «Час» взагалі не має ніяких прав по нарахуванню та стягненню на свою користь членських внесків за користування гаражами. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 24.10.2025 до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, сформована у системі «Електронний суд» 23.10.2024, у якій зазначено, що [PERSON] є членом гаражно-будівельного автокооперативу «ЧАС» з 2006 року, що підтверджується бухгалтерською карточкою обліку гаражно-будівельного автокооперативу «ЧАС» про сплату ним членських та інших внесків та розрахунку його боргу [PERSON] .. Саме даний документ являється доказом того, що [PERSON] мав статус члена ГБК «ЧАС». Як член даного автокооперативу здійснював платежі, в тому числі і членські внески до 01.07. 2017 року, а після цього має борги по сплаті членських внесків і з 01.07. 2017 року по 31.12.2024 року даний борг становить в сумі 10929,00 грн. За несплату членських внесків за гараж [PERSON] із членів ГБК «ЧАС» не виключався. На підтвердження розміру членських внесків до відповіді на відзив долучені копії загальних звітно-виборних зборів за 2021, 2023 та 2025 роки, розрахунки розміру членських внесків за період з 2017 по 2025 рік. Крім того для приєднання до матеріалів позову надана копія Договору суперфіція від 29.04.2014 року, згідно якого було узаконено виділення земельної ділянки, де розміщувалися автогаражі ГБК «ЧАС». У певний час згідно з судовим рішенням частина гаражів автокоперативу була знесена і земельна ділянка під цими гаражами забрана під житлову забудову. Інша частина гаражів, які не підпадали під знесення, залишилися на своїх місцях. Членам автокооперативу, гаражі яких залишилися, продовжувалось нарахування платежів на утримання гаражів, в тому числі і [PERSON] 13.05.2022 року Черкаська міська рада виділила в оренду ГБК «ЧАС» земельну ділянку під гаражами, при цьому виключила із площі під гаражами земельну ділянку, по якій повинно було проходити будівництво вулиці. І саме на цю ділянку припало наряду з рядом інших членів кооперативу і гараж № [NUMBER] , який належить [PERSON] .. Тоді було вирішено до початку будівництва не зносити ці гаражі, але оплату для членів автокооперативу, чиї гаражі попали під дорогу, було зменшено оплату на утримання, а саме виключено оплату за оренду земельної ділянки і залишилася тільки оплата членських внесків як члена кооперативу. Така ж ситуація склалася і з [PERSON] і з травня 2022 року йому нараховувались тільки членські внески. Дані обставини підтверджуються довідкою бухгалтера ГБК «ЧАС», яка додається до даного заперечення. У вересні 2025 року [PERSON] запропоновано міською радою знести автогараж №18, так як він знаходиться на місці будівництва майбутньої дороги. Але [PERSON] наполягає на тому, що він є членом автокооперативу «ЧАС» і просить перенести його гараж на інше місце в цьому автокооперативі. В той же час як член автокоперативу не бажає погасити наявні борги. У судовому засіданні представник позивача адвокат Ліннік М.С. підтримав позовну заяву з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, зазначив, що відповідач є членом кооперативу, з 2006 року користується автогаражем та раніше сплачував членські внески, але з 01.07.2017 року перестав їх сплачувати, після чого утворилась заборгованість, яку просив стягнути у повному обсязі та стягнути понесені позивачем судові витрати. Щодо надання відповіді на відзив зазначив, що оскільки із відзивом відповідача ознайомився тільки у суді, то своєчасно не міг подати відповідь із долученими доказами, у випадку порушення строку подання відповіді на відзив просив поновити строк подання документів. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволенню позову, вказав, що вважає, що не є членом кооперативу, кооператив фактично ніяких належних послуг не надає. Гараж отримав від знайомого десь у 2006 року, з того часу користувався гаражем, сплачував якісь платежі, оскільки казали, що треба на очистку дороги чи інші потреби. У об`яві, що долучена до відзиву, зазначено, що гараж є самовільно встановленим та підлягає знесенню, тому вважає, що кооператив взагалі не має повноважень вимагати оплати внесків. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовної заяви, вказав, що на підтвердження позову позивачем достатніх доказів не подано, не доведено, що відповідач є членом кооперативу, сума заборгованості не обґрунтована, крім того, відповідно до оголошення гаражі є самовільно встановленими та підлягають знесенню. Щодо доказів, які долучені до відповіді на відзив представником позивача заперечував проти їх прийняття судом у зв`язку з порушенням строків їх подання. Крім того, просив застосувати строк позовної давності. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до довідки керівника Гаражно будівельного автокооперативу «Час» №08-06 від 16.06.2025 [PERSON] є дійсним членом Гаражно будівельного автокооперативу «Час» з 2006 року і за ним рахується автогараж під номером 18 для зберігання власного автотранспорту. Згідно із довідкою керівника Гаражно будівельного автокооперативу «Час» №04-05 від 01.05.2025 заборгованість по членським внескам по сплаті за гараж № [NUMBER] , який рахується за [PERSON] за період з 01.07.2017 по 31.12.2024 складає 10929,00 грн. Відповідно до повідомлення від 01.05.2025 вих.№03-05 на ім`я [PERSON] від голови правління Гаражно будівельного автокооперативу «Час» та членів правління, заборгованість по сплаті членських внесків відповідача станом на 01.01.2025 складає 10929,00 грн. Відповідно до долученого до справи розрахунку заборгованості сума заборгованості [PERSON] по гаражу № [NUMBER] за 2017 рік становить 443 грн 00 коп., за 2018 рік 1 032 грн 00 коп., за 2019 рік 1\~122 грн 00 коп., за 2020 рік 1 420 грн 00 коп., за 2021 рік 1 560 грн 00 коп., за 2022 рік 1 632 грн 00 коп., за 2023 рік 1 860 грн 00 коп., за 2024 рік 1\~860 грн 00 коп., усього на загальну суму 10929 грн 00 коп. Згідно з п.2.1 Статуту Гаражно будівельного автокооперативу «Час», затвердженого загальними зборами членів кооперативу 28.07.2021 та зареєстрованого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу 11.10.2021 за № 434, автокооператив є добровільним неприбутковим об`єднанням громадян, має тип обслуговуючого кооперативу, який створений з метою: а) задоволення потреб членами автокооперативу у зберіганні приватних автотранспортних засобів за рахунок будівництва цегляних чи обладнання збірно-металевих гаражів за власні кошти членів автокооперативу; б) надання допомоги членам автокооперативу у правильній експлуатації автотранспорту, гаражів, підсобних приміщень, ПТО, інвентарю кооперативу, технічному обслуговуванні, дрібному ремонті; в) вихованні в членів автокооперативу високої дисциплінованості та відповідальності при управлінні автотранспортними засобами, удосконаленню навиків управління автотранспортними засобами, удосконаленню навиків управління автотранспортом, залученню до участі у боротьбі з дорожньо-транспортними пригодами. Пунктом 3.1 Статуту визначено, що авто кооператив створений громадянами, які виключно на добровільній умові на загальних зборах вирішили утворити авто кооператив, прийняли Статут, згідні з ним та своєю працею беруть участь у діяльності авто кооперативу. У п. 5.1 Статуту визначено, що майно та кошти автокооперативу складаються з: грошових та майнових внесків членів авто кооперативу, членських внесків, встановлених за рішенням загальних зборів та зборів уповноважених, інших грошових коштів та майна, отриманих від юридичних та фізичних осіб у порядку, передбаченому діючим законодавством України. Відповідно до пп. в) п.8.4 Статуту член кооперативу зобов`язаний своєчасно сплачувати вступні та членські внески, у розмірах передбачених кошторисом, а також сплачувати пеню 0.1% за кожен день просрочки за несвоєчасну сплату вступних та членських внесків, сплата членських внесків проводиться щомісячно. При наявності у члена автокооперативу заборгованості по сплаті членських внесків або оплаті за електроенергію понад шість місяців, автокооператив має право звернутися з позовом до суду про стягнення боргу у примусовому порядку (пп. и) п. 8.4 Статуту). Відповідачу направлялось попередження про необхідність оплати заборгованості за вих.\~№03-05 від 01.05.2025, в якому також зазначено, що у разі не виконанні вимоги керівництво Гаражно будівельного автокооперативу «Час» буде вимушене звернутися з позовною заявою до суду. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України «Про кооперацію». Так, за положеннями статті 2 Закону України «Про кооперацію» від 10 липня 2003 року №1087-IV зі змінами та доповненнями (далі Закон №1087-IV), кооператив це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Вступний внесок грошовий чи інший майновий неповоротний внесок, який зобов`язана сплатити особа у разі вступу до кооперативної організації. Членський внесок грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об`єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об`єднання. Цільовий внесок грошовий чи інший майновий внесок члена кооперативу, що вноситься понад пай до спеціального фонду кооперативу для забезпечення виконання конкретних завдань кооперативу. Основні принципи кооперації перелічені у статті 4 Закону №1087-IV: добровільність вступу та безперешкодного виходу з кооперативної організації; соціальна справедливість, взаємодопомога та співробітництво; рівне право голосу під час прийняття рішень (один член кооперативу один голос); вільний вибір напрямів і видів діяльності; демократичний контроль за діяльністю кооперативних організацій та їх посадових осіб з боку членів кооперативних організацій; безпосередня участь членів кооперативної організації у її діяльності. Згідно з статтею 6 Закону №1087-IV, кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Згідно з статтею 7 Закону №1087-IV, кооператив створюється його засновниками на добровільних засадах. Засновниками кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, а також юридичні особи України та іноземних держав, які беруть участь у діяльності кооперативів через своїх представників. Рішення про створення кооперативу приймається його установчими зборами. У статті 8 Закону №1087-IV визначено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Статут кооперативу повинен містити такі відомості: найменування кооперативу, його тип та місцезнаходження; мета створення кооперативу і вичерпний перелік видів його діяльності; склад його засновників; умови і порядок вступу до кооперативу та виходу чи виключення з нього; права і обов`язки членів та асоційованих членів кооперативу; порядок внесення змін до статуту кооперативу; порядок встановлення розмірів і сплати внесків та паїв членами кооперативу та відповідальність за порушення зобов`язань щодо їх сплати; форми участі членів кооперативу в його діяльності; порядок формування, склад і компетенція органів управління та органів контролю кооперативу, а також порядок прийняття ними рішень, у тому числі з питань, рішення з яких приймається одноголосно чи кваліфікованою більшістю голосів членів кооперативу, які беруть участь у загальних зборах; порядок формування, використання та розпорядження майном кооперативу; порядок розподілу його доходу та покриття збитків; порядок обліку і звітності у кооперативі; порядок реорганізації і ліквідації кооперативу та вирішення пов`язаних з цим майнових питань; порядок скликання загальних зборів; умови і порядок повернення паю. Статут може містити інші пов`язані з особливостями діяльності кооперативу положення, що не суперечать законодавству. Відповідно до положень ст. 10 Закону №1087-IV, членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності. Кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство. Згідно з ст.12 Закону №1087-IV, основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків та може мати печатки. Вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу (ст.15 Закону №1087-IV). До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить: затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; заслуховування звітів його органів управління і органів контролю; затвердження порядку розподілу доходу кооперативу; визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв; визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу, тощо. У п. 5.1 Статуту визначено, що майно та кошти автокооперативу складаються з: грошових та майнових внесків членів автокооперативу, членських внесків, встановлених за рішенням загальних зборів та зборів уповноважених, інших грошових коштів та майна, отриманих від юридичних та фізичних осіб у порядку, передбаченому діючим законодавством України. Відповідно до пп. в) п.8.4 Статуту член кооперативу зобов`язаний своєчасно сплачувати вступна та членські внески, у розмірах передбачених кошторисом, а також сплачувати пеню 0.1% за кожен день просрочки за несвоєчасну сплату вступних та членських внесків, сплата членських внесків проводиться щомісячно. При наявності у члена авто кооперативу заборгованості по сплаті членських внесків або оплаті за електроенергію понад шість місяців, авто кооператив має право звернутися з позовом до суду про стягнення боргу у примусовому порядку (пп. и) п.8.4 Статуту). Згідно з статтею 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, якій не суперечить загальним засадам цивільного законодавства в судовому порядку. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з пунктом 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термiн) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термiн). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Положеннями ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши, долучені до позовної заяви та відзиву на позов докази суд вважає доведеним факт членства [PERSON] у Гаражно будівельному автокооперативі «Час». Належність та користування гаражем № [NUMBER] , розташованим за адресою: м.\~Черкаси, вул. Віталія Вергая, 1 не заперечувалась відповідачем, фактично не заперечувалась сплата платежів до кооперативу, до позову долучені довідки щодо членства [PERSON] , наявної заборгованості, підписані уповноваженими особами. Отже, заперечення сторони відповідача щодо відсутності доказів членства [PERSON] у Гаражно будівельному автокооперативі «Час» відхиляються, оскільки членство підтверджене зазначеними копіями долучених до позову документів та фактично з огляду на користування відповідачем гаражем та тривалу сплату членських внесків самим відповідачем. Доказів, щодо належного виконання грошових зобов`язань щодо сплати членських внесків та спростування розміру заборгованості відповідачем суду не надано. Відповідно до наявних у матеріалах справи розрахунків заборгованості сума заборгованості [PERSON] по гаражу № [NUMBER] за 2017 рік становить 443 грн 00 коп., за 2018 рік 1 032 грн 00 коп., за 2019 рік 1\~122 грн 00 коп., за 2020 рік 1 420 грн 00 коп., за 2021 рік 1 560 грн 00 коп., за 2022 рік 1 632 грн 00 коп., за 2023 рік 1 860 грн 00 коп., за 2024 рік 1\~860 грн 00 коп., усього на загальну суму 10929 грн 00 коп. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок. Представником відповідача заявлено про відсутність доказів розміру встановлених членських внесків та недоведеність наявної заборгованості позивачем, однак клопотань про долучення доказів на спростування наданого позивачем розрахунку або про витребування доказів сторона відповідача не заявляла. З огляду на пропуск строку подачі доказів, які долучені представником позивача до відповіді на відзив, заперечень представника відповідача щодо їх прийняття та не зазначенням поважних причин пропуску строку, суд докази, долучені до відповіді на відзив до уваги не приймає. Водночас, до позову представником позивача долучений ґрунтований розрахунок заборгованості за підписом керівника та бухгалтера Гаражно будівельного автокооперативу «Час», який, з огляду на відсутність наданих стороною відповідача доказів на його спростування або власного розрахунку, у поєднанні з іншими доказами у справі є належними та достатніми доказами наявної заборгованості. Копія оголошення від імені адміністрації ГБАК «Час», відповідно до якого, гараж № [NUMBER] підлягає знесенню до 31.10.2025 не спростовує наявності заборгованості відповідача за період з 01.07.2017 по 31.12.2024 та підтверджує наявність членства відповідача у гаражному кооперативі. Представником відповідача у справі заявлено про застосування позовної давності до вимог позивача. Згідно зі\~ст 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.3, 4\~ст. 267 ЦК України). За загальним правилом ч.1\~ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже, за змістом ст. 256, 261 ЦК України, позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права (інтересу). Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України), установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин. У зв`язку із цим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»,\~розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України доповнено п. 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Строк дії карантину неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України та був відмінений з 24 год. 00 хв. 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Разом з тим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України\~«Про правовий\~режим воєнного\~стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Воєнний стан неодноразово було продовжено і є діючим, станом на день розгляду судом цієї справи. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022,розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» Цивільного\~кодексу України доповнено, зокрема, п. 19 такого змісту: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану". Таким чином, оскільки позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.07.2017 по 31.12.2024, позивачем строк позовної давності не пропущений. Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 3 028 грн 00 коп., сплачений позивачем при зверненні до суду. Крім того, у прохальній частині позову позивачем заявлено клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу. На підтвердження реальності вказаних витрат до матеріалів справи долучено договір про надання юридичних послуг від 16.06.2025, платіжну інструкцію № 314 від 19.06.2025 на суму 5 000 грн 00 коп. з призначенням платежу «за надання правничої допомоги згідно з договором №б/н від 16.06.2025, ордер на надання правничої допомоги Серія СА №1116316 від 21.07.2025 та розрахунок до договору про надання юридичних послуг від18.07.2025, відповідно до якого загальна вартість виконаних послуг (гонорар) становить 5 000 грн 00 коп. Вказані докази у сукупності доводять наявність та реальність витрат позивача на правову допомогу. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу (правову) допомогу у сумі 5 000 грн 00 коп. також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved