Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог У червні 2025 року [PERSON] , в особі свого представника адвоката Давиденко К. В., звернулась до суду із позовом до Міністерства оборони України, [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Арцизький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському району Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про виключення запису як батька дитини з актового запису про народження дитини та встановлення факту батьківства. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] при виконанні бойового завдання загинув [PERSON] в с. Гуєва Суджанського району Курської області. [INFO] народився [PERSON] в м.Татарбунари Одеської області, матір`ю дитини зазначена [PERSON] , а батьком [PERSON] відомості про батька внесені на підставі ст. 133 СК України. З [PERSON] вони проживали однією сім`єю, на момент зачаття та народження сина вони проживали разом до його призову на військову службу у зв`язку з мобілізацією. На момент народження сина позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 25 квітня 2023 року по справі № 515/450/23 шлюб між ними розірвано. Позивач разом з [PERSON] неоднаразово вмовляли подати необхідні заяви, щоб внести зміни в актовий запис про народження сина та вказати батьком [PERSON] , однак відповідач постійно відмовлявся, та й перебував на той час в місцях позбавлення волі. Позивач зазначає, що вони з померлим [PERSON] мали стосунки, висновком судово-медичної молекулярної-генетичної експертизи підтверджена вірогідність батьківства на 99,999%, тому вважає що факт батьківства доведено та це є підставою для виключення відомостей про батька [PERSON] з актового запису про народження. Рух справи 24 червня 2025 року ухвалою Арцизького районного суду Одеської області зазначену цивільну справу передано за підсудністю до Татарбунарського районного суду Одеської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від\~16 липня 2025 року справу передано судді Олійнику К. І. 16 липня 2025 року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження (а.с.39). 20 серпня 2025 року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області залучено до участі у справі №\~492/826/25\~(провадження 2/515/1375/25) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), місцезнаходження: 68200, Одеська область, с. Сарата, вул. Захисників України,2, ЄДРПОУ: 23212331. Ухвалою Татарбунарського районного суду від 22 жовтня 2025 року\~закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. Аргументи, доводи, клопотання учасників справи Представник позивача, адвокат Давиденко К. В., до початку судового засідання подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та відсутності довірителя. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. [PERSON] , який на час розгялуд справи утримається в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», не скористалася правом на подання до суду відзиву на позовну заяву, у судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про місце, день і час розгляду справи. [PERSON] було роз`яснено, що в разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Копію позовної заяви з додатками [PERSON] передано через керівництво ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Представник Міністерства оборони України наддав до суду відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на те, що позивач у позові не вказує конкретні обставини спільного проживання як матері та батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання до розірвання шлюбу, а також не надає відомостей щодо терміну проходження військової служби за мобілізацією [PERSON] .. Також крім висновку експерта ДСУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» лікаря судово-медичного експерта імунолога Кривда Р. Г. № 235 від 24 березня 2025\~року позивачкою не заявлено клопотання про виклик свідків, які можуть підтвердити чи спростувати обставини народження, спільного проживання та виховання дитини [PERSON] , [INFO] , щодо факту батьківства [PERSON] відносно [PERSON] та відносин між [PERSON] та [PERSON] . Представник Арцизький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському району Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надав до суду заяву про розгляд справу у відсутності представника, також вказавши, що вони є не належною третьою стороною у справі № 492/826/25, а тому вважає, що відділ може бути виключений з процесу розгляду справи. Представник Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надав заяву, в якій просить справу розглядати у відсутність представника. Суд, зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00050266980 від 26.03.2025, актовий запис № 54 про народження [PERSON] , [INFO] , складений 24.03.2022 Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо батька проведений відповідно до статті 133 СК України (а.с.10-11). Згідно копії рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 25 квітня 2023 року шлюб зареєстрований 14.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Арцизького районного управління юстиції в Одеській області між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.12-13). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 25.03.2025 року виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради Одеської області, актовий запис №125 (а.с.14). Довідкою виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Одеської області підтверджується, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] з 2020 року до моменту його мобілізації 16.01.2025 р за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку експерта державної спеціалізованої установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» №235 від 28.04.2025 року підтверджується, що молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що загиблий військовослужбовець [PERSON] , [INFO] може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] з ймовірністю 99,999 % таким чином, батьківство практичне доведене (а.с.15-21). В матеріалах справи також наявні сімейні фотографії (в кількості 6 шт), на яких зображений [PERSON] з дитиною, та позивачкою. Мотивувальна частина Згідно з частинами першою, другою\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За частиною першою\~статті 16 ЦК України, частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зав`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. За загальним правилом (частина 1\~статті 12 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1\~статті 81 ЦПК України\~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вивчивши доводи позовної заяви, а також дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на таке. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права У\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Статтею 121 СК України\~визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та125 цього\~Кодексу. У відповідності до ч. 1\~ст. 122 СК України\~дитини, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. За правилами\~ст. 125 СК України\~якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається, зокрема, за рішенням суду. Згідно з ч. 1\~ст. 126 СК України\~походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За правилом ч. ч. 1, 2\~ст. 128 СК України\~за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до\~ст. 133 СК України\~якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно зі\~ст. 129 СК України\~особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могли дізнатися про своє батьківство. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства, зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3\~ст. 128 СК України\~приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У випадку народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою як одного з батьків так і самої дитини після досягнення нею повноліття. Факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved