Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «ВК Вовчанський М`ясокомбінат» третя особа: Центр надання адміністративних послуг Чугуївської міської ради Харківської області, про припинення трудових відносин із ТОВ «ВК Вовчанський М`ясокомбінат`з 27 грудня 2023 року у зв`язку з її звільненням з посади фінансового директора за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України, а також виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань запсу про позивача як представника, що може вчиняти дії від імені юридичної особи, а саме: фінансового директора ТОВ «ВК Вовчанський М`ясокомбінат». Позивач, через систему «Електронний суд», звернулась до суду з позовом про визнання припиненими трудові відносини, в якому просить суд визнати припиненими трудові відносини [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) із ТОВ «ВОВЧАНСЬКИЙ» - ТД» (код ЄДРПОУ 42724723) з 17 червня 2024 року у зв`язку із її звільненням з посади директора за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України. Виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (ЄДРПОУ) запис про [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), як керівника ТОВ «ВОВЧАНСЬКИЙ» - ТД» (код ЄДРПОУ 42724723). Судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позовних вимог представник позивача адвокат Севагін І.І. посилався на те, що [PERSON] , займає посаду Фінансового директора ТОВ «ВК ВОВЧАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» (Код ЄДРПОУ: 42553902). У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься запис щодо [PERSON] , як представника. Юридична адреса та фактичне місцезнаходження ТОВ «ВК ВОВЧАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» є Харківська область, Чугуєвський район, місто Вовчанськ, вулиця Новоселівська, будинок 1. З початку повномасштабного вторгнення російської федерації до території України, а саме з 24 лютого 2024 року, місто Вовчанськ було окуповано по 12 вересня 2022 року. Але починаючи з 24 лютого 2022 року та до сьогоднішнього часу на території міста Вовчанськ ведуться бойові дії, що підтверджується наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (зі змінами і доповненнями). Наразі, є публічною та інформація, що місто Вовчанськ є територією де здійснює наступ окупаційна армія російської федерації. Виходяч з цього [PERSON] не має можливості, з початку повномасштабного вторгнення та до цього часу знаходитися на робочому місці та виконувати функції фінансового директора без загрози життю і здоров`ю в силу обставин, що склалися та на які Вона не має можливості вплинути. Діяльність ТОВ «ВК ВОВЧАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» відповідно до мети створення наразі не здійснюється. Заробітна плата [PERSON] , як працівнику, не виплачується. У ТОВ «ВК ВОВЧАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» відсутні працівники, за виключенням позивача, як фінансового директора та генерального директора. Відсутнє майно, не має будь-яких грошових надходжень для виплати заробітної плати та ведення поточної господарської діяльності. Розуміючи, що не має умов для нормальної праці на цьому підприємстві, позивач звернулася письмово до ТОВ «ВК ВОВЧАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» з заявою про звільнення з 27 грудня 2023 року з ТОВ «ВК ВОВЧАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» (код ЄДРПОУ 42553902) за власним бажанням у зв`язку з переїздом на нове місце проживання, внаслідок того, що підприємство розташоване у районах бойових дій та існує загроза для життя і здоров`я. Також позивач\~направила заяву\~про звільнення\~на домашню\~адресу Генерального\~директора товариства\~Голуба Ігоря\~Олексійовича в\~якій повідомила\~про прохання\~повідомити власника\~товариства [PERSON] , щодо необхідності проведення загальних зборів та прийняття рішення щодо виключення даних із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про неї як фінансового директора та підписанта, в зв`язку із припиненням трудових відносин з ТОВ «ВК ВОВЧАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ». Відповідно до вимог ст. 98 Цивільного кодексу України, ст. ст. 29, 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», органом, який має право приймати рішення про внесення змін про товариство є загальні збори учасників, як вищий орган товариства. У відповідності до вимог законодавства на ім`я власника товариства [PERSON] було направлено заяву про звільнення та прийняття рішення, як одноосібного власника про її звільнення та виключення даних позивачки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про неї як про фінансового директора та підписанта, в зв`язку із припиненням трудових відносин з ТОВ «ВК ВОВЧАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ». Відповіді від жодного з адресатів до цього часу Позивач так і не отримала. Повідомлення про проведення загальних зборів Позивач також не отримувала. Зазначене порушує трудові права на звільнення [PERSON] , та спричиняє обмеження у можливостях самореалізації як найманого працівника та обрання іншого місця роботи на власний розсуд. Виходячи з того, що ТОВ «ВК ВОВЧАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» в особі генерального директора та його власник [PERSON] уклоняються від виконання законних вимог, тому [PERSON] вимушена звернутися до суду з метою вирішення ситуації, що склалася. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 31 липня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «ВК ВОВЧАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ», [PERSON] , третя особа: Центр надання адміністративних послуг Чугуївської міської ради Харківської області, про припинення трудових відносин. Розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено відкрите судове засідання на 08 жовтня 2025 року об 14-30 годин в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились відповідач та третя особа, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч. 1 ст.\~23\~КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. [PERSON] призначена на посаду фінансового директора на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ «ВК ВОВЧАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» від 05 жовтня 2022 року, яким учасники товариства погодили укласти трудовий договір із Позивачем. Наказ про вступ позивача на посаду фінансового директора був виданий 05 жовтня 2022 року, відповідно з 05 жовтня 2022 року виникли трудові відносини між позивачем та відповідачем. Тобто, між позивачем та відповідачем укладено безстроковий трудовий договір, на підставі якого виникли трудові відносини, що регулюються КЗпП України. Згідно з ч. 1 ст.\~38\~КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Між відповідачем та позивачем контракт або строковий трудовий договір не укладався, а отже позивач наділений правом припинити трудові відносини з власної ініціативи, попередивши про це роботодавця письмово не пізніше ніж за два тижні. Позивач звернулася письмово до ТОВ «ВК ВОВЧАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» з заявою про звільнення з 27 грудня 2023 року з ТОВ «ВК ВОВЧАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» (код ЄДРПОУ 42553902) за власним бажанням у зв`язку з переїздом на нове місце проживання, внаслідок того, що підприємство розташоване у районах бойових дій та існує загроза для життя і здоров`я. Також позивач направила заяву про звільнення на домашню адресу Генерального директора товариства Голуба Ігоря Олексійовича в якій повідомила про прохання повідомити власника товариства [PERSON] , щодо необхідності проведення загальних зборів та прийняття рішення щодо виключення даних із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про неї як фінансового директора та підписанта, в зв`язку із припиненням трудових відносин з ТОВ «ВК ВОВЧАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ». Відповідно до вимог ст. 98 Цивільного кодексу України, ст. ст. 29, 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», органом, який має право приймати рішення про внесення змін про товариство є загальні збори учасників, як вищий орган товариства. У відповідності до вимог законодавства на ім`я власника товариства [PERSON] було направлено заяву про звільнення та прийняття рішення, як одноосібного власника про її звільнення та виключення даних позивачки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про неї як про фінансового директора та підписанта, в зв`язку із припиненням трудових відносин з ТОВ «ВК ВОВЧАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ». Відповіді від жодного з адресатів Позивач так і не отримала. Повідомлення про проведення загальних зборів Позивач також не отримувала. Зазначене порушує трудові права на звільнення [PERSON] , та спричиняє обмеження у можливостях самореалізації як найманого працівника та обрання іншого місця роботи на власний розсуд. Враховуючи сукупно надані та досліджені докази вбачається, що позивач, як фінансовий директор товариства, вчинила усі передбачені законом та статутом товариства необхідні та достатні дії для звільнення її з посади фінансового директора, тобто припинення трудових правовідносин з 27 грудня 2023 року. Варто погодитись із твердженням позивача про те, що така поведінка відповідача в особі вищого органу товариства - порушує його права, що підлягають судовому захисту. Відповідно до ст.\~43\~Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Конституційний Суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року N 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року N 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року N 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43\~Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації. Відповідно до статті 22\~КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.\~36\~КЗпП України\~підставами припинення трудового договору є, в тому числі, розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Згідно з ч. 1 ст.\~38\~КЗпП України\~працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Отже, фінансовий директор товариства, як будь-який інший працівник, має безумовне право звільнитися за власним бажанням, у тому числі з метою вибору собі нового місця для праці, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово не менше ніж за два тижні. Особливість процедури звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства. Разом з тим, КЗпП України встановлює загальні вимоги до порядку розірвання трудових відносин, не враховуючи специфіку становища керівника товариства. По суті, директор об`єднує в собі і статус найманого працівника (який визначається на підставі норм трудового права) і статус виконавчого органу господарського товариства (який визначається на підставі норм корпоративного права). Ні норми трудового договору, ні положення статуту не повинні погіршувати становище директора порівняно з тим обсягом гарантій, наданих йому трудовим законодавством. Тобто, директор завжди може скористатися ст.\~38\~КЗпП України та ініціювати розірвання трудового договору за власним бажанням. Не виконання законних вимог власником товариства призвело до відсутності відповідного рішення та надає позивачу можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного\~Суду від\~03\~липня 2019\~року у\~справі N\~520/11437/16-ц та від 24 грудня 2019 року у справі N 758/1861/18. Згідно ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.\~19\~ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства; суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Відповідно до ч. 1 ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст.\~15\~ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Відповідно до ч. 1 ст.\~16\~ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 2 ст.\~16\~ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Вказані способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 2 ст.\~16\~ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Частиною 2 ст.\~5\~ЦПК України встановлено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вирішення питання про звільнення позивача відноситься до компетенції загальних зборів. Разом з тим, з урахуванням обставин справи та виходячи з того, що позов по суті спрямований на припинення трудових правовідносин між позивачем та відповідачем, ефективним і таким, що не суперечить закону, у даному випадку буде такий спосіб захисту як припинення трудових відносин між позивачем та відповідачем на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України. Застосування такого способу захисту порушеного права узгоджуватиметься з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, як ефективного. Враховуючи викладене, позовна вимога позивача про визнання трудових відносин між ним та відповідачем припиненими з 27 грудня 2023 року за власним бажанням на підставі ст.\~38\~КЗпП України є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Що стосується вимоги щодо виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про директора (керівника) та особу, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності (підписанта) товариства, то суд дійшов наступних висновків. Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, містяться відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо. Позивач просить суд задовольнити позовну вимогу про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про позивача як фінансового директора (керівника) та підписанта товариства, обґрунтовуючи це тим, що припинення трудових правовідносин позивача з відповідачем, тобто припинення повноважень позивача як фінансового директора посадової особи (керівника) та особи, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності (підписанта), також пов`язується із внесенням відповідного запису до реєстру. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі. Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру. Виключення з реєстру відомостей про директора, як керівника та підписанта, є складовою остаточного припинення трудових відносин між директором товариства та товариством, а отже є підстави погодитись із твердженням позивача. Відповідач знаходиться в місті Чугуїв, тобто в територіальній юрисдикції Центру надання адміністративних послуг Чугуївської міської ради Харківської області, що була залучена до справи за ініціативи позивача як третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" систему органів у сфері державної реєстрації становлять: Міністерство юстиції України; інші суб`єкти державної реєстрації. Відповідно до абз. 6 п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" суб`єктами державної реєстрації є виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська та Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, нотаріуси - у разі державної реєстрації юридичних осіб (крім випадків, передбачених абзацами другим - четвертим цього пункту) та фізичних осіб - підприємців. Частиною 2 ст. 4 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, на підставі документів, поданих у паперовій формі, проводиться в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя за місцезнаходженням юридичної особи чи громадського формування, що не має статусу юридичної особи. Враховуючи те, що позовна вимога про виключення запису про фінансового директора з реєстру є похідною із вимогою про визнання трудових правовідносин припиненими, а також те, що судом встановлено факт порушення трудових прав позивача, що підлягають захисту в судовому порядку - позовна вимога про виключення відомостей з реєстру підлягає задоволенню. При вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивачем при поданні позовної заяви до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп., отже, з врахуванням вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційна частина сплаченого судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. з кожного відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved