Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

У липні 2024 року акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №200704618901 від 02.09.2016, яка становить 66036,41 грн. та складається з: 44394,67 грн - борг за кредитом, 21641,74 грн. заборгованість за процентами, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що 02.09.2016 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено договір №200704618901, за умовами якого останній було видано кредитну карту з кредитним\~лімітом в сумі 1000 грн, який пізніше було збільшено до 44395 грн. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 04.06.2024 загальний розмір заборгованості перед банком складає 66036,41 грн, яку позивач просив стягнути з [PERSON] . Відповідно до ухвали судді від 08.08.2025 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копії позовної заяви з додатками [PERSON] направлено позивачем 24.07.2025 цінним листом. Копію ухвали про відкриття провадження відповідачці судом направлено за зареєстрованою адресою місця проживання, однак згідно з відмітки відділення Укрпошти від 04.09.2025 адресат відсутня за вказаною адресою, у зв`язку з чим конверт із вкладенням повернуто суду, але згідно з положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученим. У встановлений судом строк [PERSON] відзив на позов не подала. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та, відповідно до ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, яка викладена у позовній заяві, проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 02.09.2016 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] власноручно підписано заяву №200704618901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якого відповідачка просить відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривнях та надати кредитну картку, встановити кредитний ліміт у сумі 1000 грн. Строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування ним, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки. Підписанням заяви відповідачка підтвердила, що отримала у непошкодженому стані платіжну картку і ПІН, а також з правилами користування платіжною карткою ознайомлена та зобов`язується їх дотримуватися. Згідно з даними довідки про збільшення кредитного ліміту за договором №200704618901 відповідачці 02.09.2016 було встановлено кредитний ліміт у сумі 1000 грн, який неодноразово збільшувався та станом на 15.06.2023 становив 44395 грн. При цьому, у заяві на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб вказано, що [PERSON] підписанням цієї заяви підтверджує, що погоджується та приймає в повному обсязі Публічну пропозицію на укладення Договору добровільного страхування майна власників платіжних карток ПрАТ «УАСК «АСКА» від імені якого діє ПАТ «ПУМБ» на умовах розміщених на офіційному вебсайті страховика та зазначених у вигляді Заявки на приєднання до Договору страхування. З виписки по особовому рахунку [PERSON] за період з 02.09.2016 по 04.06.2025 вбачається, що кредитні кошти від АТ «ПУМБ» за вказаними вище кредитним договором вона отримувала та користувалася ними. Отже, АТ «ПУМБ» виконало свої зобов`язання перед позичальницею, надавши їй кредитні кошти в обумовлених кредитними договорами розмірах. Однак [PERSON] взятих на себе зобов`язань не виконала і не повернула кредити та платежі за користування кредитними коштами у визначений строк та розмірах, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] перед АТ «ПУМБ»\~станом на 04.06.2025 за кредитним договором №200704618901 від 02.09.2016 складає 66036 грн, з яких: 44394,67 грн борг за кредитом, 21641,74 грн заборгованість за процентами. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх кредитних зобов`язань, АТ «ПУМБ» 06.06.2025 на адресу боржниці\~направлено письмову вимогу (повідомлення) про повернення протягом 30 днів з моменту отримання цього листа кредитних коштів у загальному розмірі 66036 грн, однак [PERSON] кошти не сплатила, відповіді банку не надала. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ч.1\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст.ст.526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як зазначено у ч.1\~ст.598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. У ч.1\~ст.599 ЦК України\~визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч.1\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ст.ст.626,\~627 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1\~ст.628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як зазначено у ч.1\~ст.634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору Згідно з ч.1\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначено у ч.1\~ст.1048 ЦК України, норми якої в силу ч.2\~ст.1054 ЦК України\~поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За приписами ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2\~ст.1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. В силу\~ст.1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч.2). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634\~ЦК\~України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).У заяві позичальника від 18 лютого 2011 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 зазначено, що: «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку». Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини 1 статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на те, відповідачка не виконала умови кредитного договору та не повернула вчасно кредитні кошти, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги банку про стягнення з відповідачки на його користь заборгованості за кредитом в сумі 44394,67 грн підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення процентів в сумі 21641,74 грн суд зазначає наступне. Обґрунтовуючи своє право вимоги Банк зазначив, що [PERSON] був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. На підтвердження цього, позивач надав підписану відповідачкою заяву від 02.09.2016, виписку з особового рахунку, розрахунок заборгованості за договором, а також посилався на Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 01.10.2016). У заявці позичальниці від 02.09.2016 не зазначена процентна ставка, порядок нарахування та сплати відсотків за користування кредитом. За даними п.п. 5.5 п.5 р.ІІ Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено, що сума споживчого кредиту, строк користування кредитом, цільове призначення, розмір процентів за користування кредитом та комісій, періоди сплати платежів визначаються сторонами у Заяві на приєднання до Договору. Оскільки в заяві\~№200704618901 від 02.09.2016 процентна ставка за користування кредитним лімітом не встановлена, а у Публічній пропозиції зазначено, що вона визначаються сторонами у Заяві на приєднання до Договору, тому суд вважає, що АТ «ПУМБ» неправомірно та безпідставно нарахував проценти за користування кредитним лімітом. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачки процентів, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. У силу вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України, виходячи із задоволення позовних вимог на 67,2%, з [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1627,85 грн.

Outcome: partial