Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Інвестмент Корпорейшен»\~звернулось до\~Малиновського районного\~суду міста\~Одеси з\~позовною заявою\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~в якій\~просить про\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~нараховану \~на підставі\~ статті\~ 625\~ ЦК\~ України\~ за\~ кредитним\~ договором\~ №\~ 014/79729/83449\~ від\~01\~жовтня 2007\~року суму\~в розмірі\~75770,27\~ гривень,\~ а\~ саме:\~ заборгованість\~ за\~процентами в\~розмірі 3%\~річних -\~у сумі\~75770,27\~гривень,\~нараховану \~на підставі\~ статті\~ 625\~ ЦК\~ України\~ за\~ кредитним\~ договором\~ №\~ 014/79729/83449\~ від\~01\~жовтня 2007\~ року\~ суму\~ в\~ розмірі\~ 183\~923,82\~ гривень,\~ а\~ саме:\~ інфляційні\~ втрати\~ -\~ в\~сумі 183923,\~82 гривень, посилаючись на таке. 01 жовтня 2007 року між [PERSON] та ВАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» був укладений кредитний договір № 014/79729/83449 від 01 жовтня 2007 року, предметом якого було надання кредиту у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 658 532 гривень. Також, 01 жовтня 2007 року між [PERSON] та ВАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» було укладено договір поруки № 014/79729/83449/1 згідно якого: 2.2.Сторони договору встановлюють, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед Кредитором відповідати по зобов`язанням Позичальника, які виникають з умов кредитного договору №014/79729/83449 від 01 жовтня 2007 року 3.1.Сторони договору визначають, що у випадку невиконання Позичальником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків. У зв`язку з не виконанням [PERSON] та [PERSON] умов кредитного договору, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, на підставі вище вказаного суд виніс рішення по справі №1519/2-4015/11 згідно якого вирішив: «Стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль заборгованість за кредитним договором в сумі 841123,60 гривень». 28 грудня 2018 року між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та АТ«ОКСІ БАНК» було укладено Договір відступлення права вимоги, згідно з яким всі права та обов`язки за кредитним договором № 014/79729/83449 від 01 жовтня 2007 року перейшли до АТ«ОКСІ БАНК». 28 грудня 2018 року між АТ« ОКСІ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Корпорейшен» був укладений договір про відступлення права вимоги, згідно з яким всі права та обов`язки за вищевказаним договором перейшли, перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Корпорейшен». Отже, належним Кредитором за Кредитним Договором № 014/79729/83449 від 01 жовтня 2007 року є саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Корпорейшен», і саме воно має право вимоги до [PERSON] та [PERSON] . Станом на 01 жовтня 2024 року умови за Кредитним Договором № 014/79729/83449 від 01 жовтня 2007 року [PERSON] та [PERSON] по цей час не виконали, а тому Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Корпорейшен» вважає, що за період прострочення виконання рішення суду стягувач на підставі ст. 625 ЦК України, має право стягнути з боржника 3 % річних та інфляційні витрати, що стало підставою звернення до суду. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 09 жовтня 2024 року відкрито провадження у вищевказаній справі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] 24 жовтня 2024 року надав до суду відзив, в якому посив відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Корпорейшен» у повному обсязі, посилаючись на таке. 26 квітня 2011 року Малиновським районним судом м. Одеси було ухвалено заочне рішення у справі № 1519/2-4015/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/79729/83449 від 01 жовтня 2007 року в розмірі 841123,60 гривень. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 014/79729/83449 від 01 жовтня 2007 року Відповідачем Публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] . 28 грудня 2018 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОКСІ БАНК» було укладено Договір відступлення права вимоги, згідно з яким всі права та обов`язки за кредитним договором № 014/79729/83449 від 01 жовтня 2007 року та іпотечним договором перейшли до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОКСІ БАНК». 28 грудня 2018 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОКСІ БАНК» та Позивачем був укладений Договір про відступлення права вимоги, згідно із яким, всі права та обов`язки за вищевказаними договорами перейшли до Позивача. 19 лютого 2019 року державним реєстратором КП «Агенція державної реєстрації» Кушнеровою Р. В. до Державного реєстру речових прав було внесено запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45638395 від 21 лютого 2019 року, згідно з яким за Позивачем було зареєстровано право власності на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS] , підстава виникнення права власності: договір про відступлення права вимоги, серія та номер 3430, виданий 28 грудня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф.; рекомендоване повідомлення, серія та номер: 6512102138999 від 11 січня 2019 року, видавник Укрпошта; іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рудницькою Ю. О. та зареєстрований в реєстрі за № 2134; вимога, б/н від 10 січня 2019 року, видана Позивачем. 20 серпня 2019 року між Позивачем та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу предмету іпотеки, а саме: квартири [ADDRESS] , який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горда І. В. та зареєстрований за № 1652. У відповідності до вищезазначеного договору, Позивачем отримано грошові кошти у сумі 465000,00 гривень. З огляду на вищезазначене, вбачається, що зобов`язання Відповідача за кредитним договором було припинене у повному обсязі, у зв`язку із позасудовим врегулюванням, а саме зверненням стягнення на предмет іпотеки, в результаті чого Позивач отримав грошові кошти у розмірі 465000,00 гривень. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Корпорейшен» Федяєв Сергій Володимирович 07 листопада 2024 надав до суду відповідь на відзив, в якій просив позовні вимоги Позивача задовольнити в повному обсязі, посилаючись на таке. Окрім договору іпотеки, зобов`язання за кредитом забезпечено договором поруки, та договором надання кредиту п.3.6. що виключає припинення основного зобов`язання. (Правова позиція ВП ВС в постановах по справі 761/36873/18 від 22 лютого 2022 року та від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17). Право кредитора на стягнення з позичальника коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає в силу Закону, а не договору, а тому ці кошти не входять до складу основного зобов`язання та не забезпечуються іпотекою та на ці вимоги не розповсюджується норма закону про іпотеку (постанова Верховного Суду від 12 серпня 2021 року у справі №757/34955/18) Після скасування реєстрації права власності за іпотекодержателем права власності на іпотечне майно, фактично і наслідки такої реєстрації втрачають силу з моменту їх можливого застосування. Судові засідання неодноразово переносились у зв`язку із клопотаннями представника відповідача про надання часу на перемовини з позивачем. 26 вересня 2025 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про залучення його до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача та прийняти до розгляду подані докази про відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Корпорейшен» чинних ліцензій на надання фінансових послуг, обґрунтовуючи свою вимогу тим, він є стороною (боржником/майновим поручителем/іншим учасником) зазначеного кредитного правовідношення, а тому результат розгляду справи безпосередньо вплине на його права, свободи та інтереси. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Корпорейшен» Компанієць Богдан Максимович надав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що [PERSON] не є стороною у справі, не має процесуального статусу учасника справи та не наділений правами і обов`язками, визначеними ЦПК України. Будь-які твердження, документи чи пояснення подані особою, яка немає жодного процесуального статусу у даній справі, не мають бути прийняті судом до розгляду, оскільки вони не мають доказового значення та виходить за межі кола допустимих процесуальних дій. Відступлення права вимоги за кредитним договором було здійснене 28 грудня 2018 року, тоді як анулювання ліцензії НБУ було здійснене 13 грудня 2021 року. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Корпорейшен» має право на стягнення 3% річних та інфляційні витрат з відповідачів. Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 28 жовтня 2025 року у задоволенні заяви [PERSON] про вступ у справу в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача відмовлено. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Корпорейшен» Компанієць Богдан Максимович подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку або заяву про поважність причин неявки в судове засідання суду не представив, суд ухвалив слухати справу за відсутності відповідача та представника відповідача, що не з`явився. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, відзиву та заяву про поважність причин неявки в судове засідання суду не представив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. Судом встановлено, що 01 жовтня 2007 року між [PERSON] та ВАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» був укладений кредитний договір № 014/79729/83449 від 01 жовтня 2007 року, предметом якого було надання кредиту у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 658532 гривень. 01 жовтня 2007 року між [PERSON] та ВАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» було укладено договір поруки № 014/79729/83449/1 згідно якого: 2.2. Сторони договору встановлюють, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед Кредитором відповідати по зобов`язанням Позичальника, які виникають з умов кредитного договору №014/79729/83449 від 01 жовтня 2007року. 3.1. Сторони договору визначають, що у випадку невиконання Позичальником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Банк в повному обсязі виконав зобов`язання за кредитним договором, а [PERSON] та [PERSON] навпаки, умови договору не виконали, та не здійснювали погашення заборгованості. У зв`язку з невиконанням [PERSON] та [PERSON] умов кредитного договору, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, на підставі вище вказаного суд виніс рішення по справі №1519/2-4015/11 згідно якого вирішив: «Стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль заборгованість за кредитним договором в сумі 841 123,60 гривень. 28 грудня 2018 року між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та АТ «ОКСІ БАНК» було укладено Договір відступлення права вимоги, згідно з яким всі права та обов`язки за кредитним договором № 014/79729/83449 від 01 жовтня 2007 року перейшли до АТ«ОКСІ БАНК». 28 грудня 2018 року між АТ« ОКСІ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН» був укладений договір про відступлення права вимоги, згідно з яким всі права та обов`язки за вищевказаним договором перейшли, перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН». Таким чином, належним Кредитором за Кредитним Договором № 014/79729/83449 від 01 жовтня 2007 року є саме Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН», і саме воно має право вимоги до [PERSON] та [PERSON] . Станом на дату 30 вересня 2024 року умови за Кредитним Договором № 014/79729/83449 від 01 жовтня 2007 року [PERSON] та [PERSON] не виконали, а тому Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН» має право за період прострочення виконання рішення суду стягувач на підставі ст. 625 ЦК України, стягнути з боржника 3 % річних та інфляційні витрати, з наступних підстав. Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В оцінці застосування наведених норм права Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), (п.54), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України у кредитному договорі може бути передбачено сплату процентів за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Такі проценти може бути стягнуто кредитодавцем і після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18)». Щодо грошового зобов`язання. Окрім договору іпотеки, зобов`язання за кредитом забезпечено договором поруки та договором надання кредиту п.3.6. що виключає припинення основного зобов`язання. (Правова позиція ВП ВС в постановах по справі 761/36873/18 від 22 лютого 2022 року та від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17). Право кредитора на стягнення з позичальника коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає в силу Закону, а не договору, а тому ці кошти не входять до складу основного зобов`язання та не забезпечуються іпотекою та на ці вимоги не розповсюджується норма закону про іпотеку (постанова Верховного Суду від 12 серпня 2021 року у справі №757/34955/18) Після скасування реєстрації права власності за іпотекодержателем права власності на іпотечне майно, фактично і наслідки такої реєстрації втрачають силу з моменту їх можливого застосування. Відповідно до розрахунків, що додаються до позовної заяви, розмір 3 % річних за період з 19 лютого 2019 року 23 лютого 2022 року становить 75770,27 гривень. Щодо інфляційних витрат. Відповідно до п. 2 Інформаційного листа ВГСУ від 17 липня 2012 року №01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Отже відповідно до розрахунку від 05 вересня 2024 року, сума інфляційного збільшення за період 19 лютого 2019 року - 23 лютого 2022 року становить 183923,82 гривень. Тому станом на 30 вересня 2024 року заборгованість за кредитним договором № 014/79729/83449 від 01 жовтня 2007 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних складає: 259 694,09 гривень, з яких: Сума інфляційного збільшення становить 183923,82 гривень; Розмір 3 % річних становить - 75770,27 гривень. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідачів на користь позивача в розмірі 3116, 33 гривень.

Outcome: approved