Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Хустська окружна прокуратура Закарпатської області в інтересах держави в особі Хустської міської ради звернулась до суду із позовом до [PERSON] про зарахування в дохід місцевого бюджету безпідставно збережених коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Позовні вимоги вмотивовано тим, що в ході моніторингу Хустською окружною прокуратурою офіційного сайту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області виявлено зареєстровану декларацію про готовність об`єкта до експлуатації №ЗК 101220815920 від 18.08.2022 року, відповідно до якої [PERSON] введено в експлуатацію реконструкцію існуючих нежитлових приміщень під будівництво торгово-офісного центру, розташованого за адресою: [ADDRESS] . За класом наслідків (відповідальності) вказаний об`єкт будівництва належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1). Відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки за кадастровим номером 2110800000:01:002:0176 та торгово-офісного центру, розташованого за адресою [ADDRESS] , про що внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до повідомлення про початок будівельних робіт на земельній ділянці, розташованій за адресою [ADDRESS] реконструкцію даного об`єкту розпочато 28.09.2020 року і відповідно до поданої відповідачем декларації про готовність вказаного об`єкта до експлуатації за реєстраційним номером ЗК101220815920 завершено у 11.02.2022 році. Згідно із вказаною декларацією код об`єкта за Державним класифікатором будівель та споруд 1230.1 Торгові центри, універмаги, магазини, загальна кошторисна вартість будівництва якого складає 5300,00 тис. грн., а також відповідачем [PERSON] у графі «Терміни будівництва» зазначено, що будівельні роботи розпочато 28.09.2020 року та завершено 11.02.2022 року. Разом з тим, як вбачається із інформації щодо реєстрації декларації про готовність до експлуатації вказаного об`єкта, пайова участь відповідачем до місцевого бюджету не сплачувалася (підстава для звільнення від сплати пайової участі пункт 13 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20.09.2019 №132-IX). Згідно листа Хустської міської ради від 14.08.2025 року, [PERSON] не звертався до Хустської міської ради із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, а також\~ кошти пайової участі до місцевого бюджету не сплачував. Таким чином, неправомірна бездіяльність відповідача щодо обов`язку взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту є протиправною формою поведінки, внаслідок якої Хустська міська рада позбавлена права отримати на розвиток інфраструктури населеного пункту відповідну суму коштів, яка охоплюється пайовим внеском, заходи примусового стягнення нарахованого розміру збитків Хустською міською радою не вживалися. Враховуючи наведене, Хустська окружна прокуратура просить стягнути на користь Хустської міської ради із відповідача [PERSON] за період із 19.08.2022 року по 31.07.2025 рік безпідставно збережені грошові кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту у розмірі 212 000 грн. основна сума боргу, 68 741, 72 грн. - інфляційні втрати, а також 18 766,36 грн. штрафні санкції (три проценти річних за користування безпідставно збереженими грошовими коштами пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту), що сукупно становить 299 508, 08 грн. В судове засідання прокурор Філоненко К.О. не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та просила розглянути справу в її відсутність за наявними матеріалами у справі. Представник Хустської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та розглянути справу без участі уповноваженого представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Не заперечив позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Хустською окружною прокуратурою офіційного сайту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області виявлено зареєстровану декларацію про готовність об`єкта до експлуатації №ЗК 101220815920 від 18.08.2022 року, відповідно до якої [PERSON] введено в експлуатацію реконструкцію існуючих нежитлових приміщень під будівництво торгово-офісного центру, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно з вимогами ч.1 ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля». Частиною 1 статті 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» регламентовано, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Відповідно до частини другої вказаної статті виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється. Отримання замовником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт, крім направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до частини першої цієї статті, не вимагається. На час отримання відповідачем права на виконання будівельних робіт та початку ним відповідного будівництва діяли положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні». Згідно з ч.І, 5 статті 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Указаним вище Законом внесено зміни виключено статтю 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», частина 2 якої\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ у свою чергу передбачала, що замовник, який має намір щодо\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Відповідач грошові кошти пайовий внесок до бюджету, зокрема, на виконання вимог Закону №132-IX не сплачував. Так, після 01.01.2020 набула чинності норма п. 13 розд. І Закону\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ №132-ІХ, якою було скасовано обов`язок забудовників укладати\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ договори пайової участі з органами місцевого самоврядування, закріплений\~ у статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тому, отже, правовідносини з оплати участі в інфраструктурі населеного пункту до її виключення із Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності`між сторонами у цій справі не виникли. У розділі ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №132-IX передбачено порядок пайової участі замовників будівництва, який впроваджено законодавцем для: - об`єктів будівництва, зведення яких розпочато у попередні роки, однак які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію, а договори про сплату пайової участі між замовниками та органами місцевого самоврядування до 01.01.2020 не були укладені; - об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році. Згідно з абз. 1 п. 2 розд. II Закону №132-ІХ, договори про сплату пайової участі, укладені до 01.01.2020, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання. Із 01.01.2020 у замовників будь-яких об`єктів будівництва відсутній обов`язок укладати з органом місцевого с відповідний договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту. Однак, в абз. 2 п. 2 розд. ІІ Закону №132-IXзвизначено розмір та порядок пайової участі замовників будівництва у разі, якщо будівництво об`єктів було розпочато до внесення законодавчих змін (до 01.01.2020), якщо станом на 01.01.2020 такі об`єкти не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, але обов`язок щодо перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету коштів пайової участі не перестав існувати після 01.01.2020. Так, в п. 2 розд. ІІ Закону №132-IXвстановлено, розмір пайової участі, який протягом 2020 року замовники будівництва перераховують до відповідного місцевого бюджету для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту: для нежитлових будівель та споруд 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта; порядок пайової участі замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва; - пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію. Водночас, вже не йдеться про наявність у замовника будівництва обов`язку щодо звернення до органу місцевого самоврядування із заявою про укладення договору пайової участі, як це було передбачено у ст. 40 України «Про регулювання містобудівної діяльності». Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що обов`язок замовника будівництва з приводу звернення у 2020 році до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва виникає для об`єктів, будівництво яких розпочато у попередні роки, якщо станом на 01.01.2020 вони не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, протягом 10 робочих днів після 01.01.2020; для об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році, протягом 10 робочих днів після початку такого будівництва. Відповідно до розрахунку величини пайової участі по реконструкції об`єкта будівництва, розмір пайової участі у розвитку інженерно - транспортної інфраструктури м. Хуст, яку мав би сплатити відповідач, який здійснено Хустською міською радою складає 212 000 грн., що підтверджується листом Хустської міської ради від 14.08.2025 року №02-12/1989. Враховуючи наведене, саме відповідач був зобов`язаний звернутися до позивача із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта (згідно з повідомленням про початок будівельних робіт ЗК051200928224 від 28.09.2020) і до введення його в експлуатацію у серпні 2022 року (згідно з Декларацією про готовність до експлуатації вказаного об`єкта ЗК101220815920 від 18.08.2022) сплатити пайовий внесок. Відповідно до ч.1 ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»: акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Хустська міська рада Закарпатської області є органом, на який покладено повноваження у сфері пайової участі у розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м.Хуст. Кошти у вигляді пайової участі у розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м. Хуст є доходами міського бюджету міста Хуст, який на основі принципу єдності поєднаний з державним бюджетом України. Згідно з ч.3 ст.142 Конституції України: держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування. Витрати органів місцевого самоврядування, що виникли внаслідок рішень органів державної влади, компенсуються державою. Однак, всупереч вимогам законодавства, відповідач, як замовник будівництва (реконструкції) об`єкта з заявою щодо укладення договору про пайову участь до Хустської міської ради не звернувся та відповідний договір не уклав. У частинах 3 та 4 ст.11 ЦК України зазначено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Як зазначено у ч.1 ст.13 ЦК України: цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.526 ЦК України: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.623 ЦК України: боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Згідно зі ст.22 ЦК України: особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За змістом ст.1166 ЦК України: майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника, збитками та вини. Відповідач не укладав договору про пайову участь у розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м.Хуст, що свідчить про його бездіяльність у вчиненні передбачених законодавством обов`язкових дій щодо такого звернення та укладення договору. Проаналізувавши вказані норми законодавства, суд дійшов висновку, що з моменту набуття особою статусу замовника будівництва він набуває й обов`язок до введення об`єкта в експлуатацію укласти відповідний договір з органом місцевого самоврядування і відповідно набуває зобов`язання фінансового характеру в частині сплати відповідної величини коштів пайової участі. Відповідач у добровільному порядку не виконав визначений обов`язок та відповідно самостійно не перерахував кошти пайової участі до дати прийняття об`єкта в експлуатацію, а відтак саме з моменту введення об`єкта будівництва в експлуатацію замовник без достатньої правової підстави за рахунок органу місцевого самоврядування зберіг у себе кошти, які мав заплатити як пайовий внесок у розвиток інфраструктури населеного пункту. Згідно із даними декларації про готовність до експлуатації об`єкта ЗК101220815920 від 18.08.2022 р. загальна кошторисна вартість будівництва становить 5300,00 тис. грн. У зв`язку із цим із відповідача підлягають стягненню на користь Хустської міської ради безпідставно збережені грошові кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту у розмірі 212 000 грн. З огляду на вищевикладене, оскільки несплата відповідачем коштів пайової участі свідчить про недотримання вимог законодавства і має наслідком порушення прав та інтересів відповідної територіальної громади, а також те, що Хустською міською радою не вжито заходів представницького характеру до стягнення спричинених неправомірними діями [PERSON] збитків, то Хустська окружна прокуратура вірно вважала за необхідне захистити інтереси держави шляхом звернення до суду з позовом в інтересах органу, уповноваженого державою на здійснення відповідних функцій у даних спірних правовідносинах, в особі Хустської міської ради Закарпатської області до [PERSON] . Щодо інфляційних втрат та трьох процентів річних суд виходить із наступного. З урахуванням приписів ст. 549, ч. 2 ст. 625 ЦК України правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й не;; її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, яким прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з аналізу статей 612, 625 ЦК України право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, які не є штрафними санкціями, є способом захисту його майнового права та кредитора від та отриманні інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Відтак у даному випадку, розмір процентів за неправомірне чужими грошовими коштами встановлено законом, а саме частиною другою статті 625 ЦК України. Враховуючи викладене, відповідач, який безпідставно зберіг у себе кошти пайової участі із 19.08.2022 - день наступний за днем реєстрації декларації про готовність від 18.08.2022 ЗК101220815920 по 31.07.2025 останній день останнього місяця, за який опубліковано індекс інфляції, який передує зверненню прокурора до суду із позовом, зобов`язаний також інфляційні втрати та три проценти річних. Розмір інфляційних втрат за вказаний період згідно наданого розрахунку\~ складає 68741,72 грн. та 3% річних складає 18766,36 грн. Вказаний розрахунок заборгованості ніким не оспорюється, сумніву у суду відносно нього не виникає, а тому суд бере його до уваги. У зв`язку із цим із відповідача підлягають стягненню на користь Хустської міської ради розмір інфляційних втрат 68741,72 грн., та 3% річних 18766,36 грн., за несвоєчасне виконання зобов`язання. Відповідно до ст.131-1 Конституції України: на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. В рішенні Конституційного суду України від 08.04.1999 №З-рп/99 роз`яснено, що оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. При цьому, в основі інтересів держави, згідно даного рішення, завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. На підставі вищевикладеного суд вважає, що у прокурора наявні повноваження для звернення до суду з даним позовом. Отже, заявлений позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення. Згідно платіжного доручення №1078 від 03 вересня 2025 року Закарпатська обласна прокуратура при зверненні позивача до суду сплатила документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 4492, 62 грн., які, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь платника. На підставі викладеного,

Outcome: approved