Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

У березні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Какун А.С. звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 22752 грн. та сплаченого судового збору в сумі 3028 грн. Позов мотивований тим, що 19.01.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства укладено електронний договір № 7491655 про надання споживчого кредиту відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом №205-ОД від 10.02.2022 року та розміщених на їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надавши кредит відповідачу шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Кредитодавцем було здійснено відповідачу нарахування кредитної заборгованості в розмірі 22752 грн., яка складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу 6800 грн.; сума заборгованості за процентами 15952 грн. Оскільки відповідач оплати за кредитним договором не здійснював, 27.09.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» як клієнтом та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як фактором було укладено договір факторингу № 27092024, за умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі й за кредитним договором № 7491655 від 19.01.2024 року. Позивач зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, останнім не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Вищевказану заборгованість за кредитним договором позивач просить стягнути з відповідача, а також сплачений судовий збір. Також позовна заява містить клопотання представника позивача про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні, без участі представника позивача, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 31.03.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, та призначено розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Заяв та клопотань до суду від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Враховуючи, що у справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, сторони належним чином повідомлені про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності учасників справи, що відповідає положенням ст. 179 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що 19.01.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства укладено електронний договір № 7491655 про надання споживчого кредиту відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом №205-ОД від 10.02.2022 року та розміщених на їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Вказаний договір підписаний відповідачм електронним підписом одноразовим ідентифікатором С9411. За умовами цього кредитного договору його укладення здійснюється сторонами задопомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Вебсайт або Мобільний застосунок СreditРlus, в порядку, передбаченому договором або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний ним при вході в т.ч. через месенджери), та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно пароля входу до особистого кабінету/мобільного застосунку(пункт 1.1 договору). Сума кредиту (загальний розмір) складає 5500,00 грн., строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів; детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту - 13.01.2025 вказується в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 цього договору. Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 2,20 % в день застосовується в межах строку кредиту, вказаного п. 1.4 цього договору. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 договору кошти кредиту надаються товариство у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення договору. 27.09.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» як клієнтом та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як фактором було укладено договір факторингу № 27092024, за умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі й за кредитним договором № 7491655 від 19.01.2024 року. Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №27092024 від 27.09.2024 року заборгованість [PERSON] \~ за\~договором про\~надання споживчого\~кредиту №7491655\~від 19.01.2024\~складає 22752 грн., яка складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу 6800 грн.; сума заборгованості за процентами 15952 грн. За правилом\~частини статті\~205\~ЦК України\~правочин може\~вчинятися усно\~або в\~письмовій (електронній)\~формі.\~Сторони мають\~право обирати\~форму правочину,\~якщо інше\~не встановлено\~законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони\~домовилися укласти\~договір у\~певній формі,\~він вважається\~укладеним з\~моменту надання\~йому цієї\~форми,\~навіть якщо\~законом ця\~форма для\~даного виду\~договорів не\~вимагалася (частина\~2\~статті 639\~ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного підпису, за умови\~використання засобу\~електронного цифрового\~підпису усіма\~сторонами електронного\~правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Між тим при розгляді цієї справи судом встановлено, що позивачем не надано до суду копії заяви позичальника [PERSON] на отримання коштів при укладенні кредитного договору № 7491655 від 19.01.2024 року, в якій повинно бути зазначено особу позичальника, телефон, електронна адреса, реквізити банківської картки для перерахування коштів, що може свідчити про проходження позичальником повної ідентифікації. Крім того, позивачем не надано доказів верифікації банківської карти [PERSON] при укладенні ним кредитного договору, та надання відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) ТОВ «Авентус Україна». Позивачем також не надано доказів того, що сторони вищевказаного договору здійснювали обмін електронними повідомленнями про досягнення згоди з усіх істотних умов договору, тобто наявності доказів конкретного алгоритму дій відповідача та первісного кредитора при укладенні договору позики. Також ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надано доказів проведення операцій щодо переказу (перерахування) первісним кредитором коштів (із підтвердженням їх розміру та дати перерахування) на відповідні банківські рахунки чи емітовані картки відповідача [PERSON] при укладенні вищевказаного договору. Відповідно до приписів договору факторингу № 27092024, укладеного 27.09.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та акту прийому- передачі Реєстру боржників за цим договором факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло від первісного кредитора всю документацію щодо боржників. Тобто позивачем на підтвердження своїх вимог не надано до суду доказів за операціями з використанням платіжних інструментів, які мають статус первинного бухгалтерського документу. За вказаних обставин суд вважає, що матеріали справи не містять доказів того, що саме відповідач будь-яким способом застосував ідентифікатор електронного підпису, так і факту отримання саме відповідачем цього одноразового ідентифікатора, а також у справі відсутні докази реєстрації саме [PERSON] у інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитодавця, відсутні докази й отримання саме [PERSON] коштів згідно з умовами кредитного договору. Виходячи з вищезазначеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для судового захисту прав та інтересів позивача. У зв`язку з чим суд не перевіряє правильність нарахувань позивачем заборгованості за договором позики. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищенаведене, суд вважає, що у задоволенні позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слід відмовити за недоведеністю вимог. Відповідно до ст. 141 ЦК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Outcome: dismissed