Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 18 вересня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява [PERSON] , яка подана його представником - адвокатом Смішною І.В., за змістом якої 11 березня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, від шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, подружжя не проживає однією сім`єю близько 5 років, проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, у відповідача фактично є нова сім`я. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, є таким, що суперечить його правам та інтересам, примирення неможливе - таке не виправить стан їх шлюбних відносин, є недоцільним, позивач остаточно прийняв рішення про розірвання шлюбу і не має наміру таке змінювати. У зв`язку із цим позивач просить їх шлюб розірвати, судові витрати залишає за собою. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 18 вересня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява. 3. 02 жовтня 2025 року до суду із Єдиного державного демографічного реєстру надійшла інформація про місце реєстрації відповідача. 4. 03 жовтня 2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. 5. Судові засідання призначалися на: 17 жовтня 2025 року, 11 листопада 2025 року. ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 6. 11 листопада 2025 року представник позивача [PERSON] - адвокат Смішна І.В. подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує й просить їх задовольнити. 7. 11 листопада 2025 року відповідач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає і не заперечує проти розірвання шлюбу, адже разом з відповідачем не проживають як сім`я 4 роки, спільне господарство і спільний побут не ведуть, їх сім`я розпалася, шлюб має формальний характер, примирення неможливе, спору про майно і місце проживання дитини немає. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 8. В ч. 1 ст. 51 Конституції України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. 9. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч. 3). Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч. 4). Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як зазначено у ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя (ч. 1). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2). У ч. 1 ст. 113 СК України зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. 10. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 11. 11 березня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після державної реєстрації шлюбу прізвища: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . 12. [INFO] народилася [PERSON] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . VI. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 13. Із позовної заяви, заяв представника позивача і відповідача вбачається, що позивач та відповідач припинили між собою шлюбні відносини, тривалий час не проживають разом, спільне господарство і спільний побут не ведуть, примирення між ними неможливе, це свідчить про те, що їх сім`я розпалась, шлюб має формальний характер. Враховуючи ці обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб сторін необхідно розірвати, відповідач має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися набутим в шлюбі прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. VІI. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 14. Позовна заява є обґрунтованою, тому підлягає задоволенню. VІІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 15. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві представник позивач зазначила, що позивач судові витрати залишає за собою. Враховуючи засаду (принцип) диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), суд вважає, що судові витрати необхідно залишити за позивачем.

Outcome: approved