Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся у Ковельський міськрайонний суд Волинської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 лютого 1992 року Поступельською сільською радою Ратнівського району Волинської області, актовий запис № 2. За період шлюбу в сторін народилась спільна дитина [PERSON] , [INFO] , який на час звернення до суду з позовом є повнолітнім. Зазначив, що фактично шлюб припинив існувати ще у 2023 році, що унеможливлює виконання взаємних прав та обов`язків, зокрема щодо взаємної підтримки, участі у спільному житті та прийнятті рішень. Відсутність спільного побуту, розподілу обов`язків, фінансових витрат, планування дозвілля та будь-якої взаємодії, яка є характерною для подружнього життя, лише підтверджує, що між сторонами немає ані юридичного, ані фактичного шлюбу. Повна втрата взаєморозуміння, спільних інтересів та цінностей унеможливлює відновлення подружніх відносин. Просить шлюб, зареєстрований між ним та [PERSON] , розірвати. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.09.2025 справу передано на розгляд за підсудінстю до Ратнівського районного суду Волинської області. Ратнівський районний суд Волинської області ухвалою від 15.10.2025 відкрив провадження у справі та призначив до судового розгляду на 13 листопада 2025 року. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач у позовній заяві та доданій до матеріалів справи заяві просив справу розглянути за його відсутності, позов задовольнити. Відповідачка скерувала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , що між [PERSON] та [PERSON] 29 лютого 1992 року укладено шлюб, який зареєстрований Поступельською сільською радою Ратнівського району Волинської області, актовий запис № 2. Із позовної заяви вбачається, що збереження шлюбу між сторонами неможливе, шлюбні відносини між ними припинилися, спільного господарства вони не ведуть. У силу ст. 24 ч. 1 та ст. 56 ч. 3 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до припинення шлюбних відносин чи їх збереження не може мати місце. За таких обставин, з огляду на категоричне небажання сторін продовжувати проживати в шлюбі та досягнути примирення, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому вбачає достатні підстави для розірвання шлюбу між подружжям. Відповідно до ч. 2 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на звільнення позивача від сплати судового збору та визнання відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку, що про стягнення з відповідачки на користь державни 50% відсотків розміру судового збору з розгляду даної категорії справ, що становить 605 грн 60 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved