Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

21 квітня 2025 року [PERSON] звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Ухвалою суду від 10 листопада 2025 року змінено прізвище позивачки з [PERSON] на [PERSON] . Позовна заява мотивована тим, що з 05 вересня 2020 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, та мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . В провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з 31.03.2025 знаходиться справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Під час перебування у шлюбі у 2021 році подружжям було придбано автомобіль марки «Volkswagen Passat», 2016 року випуску, номерний знак [NUMBER] , зареєстрований на ім`я відповідача. Автомобіль було придбано за 13\~000 доларів США, які були накопичені сторонами під час шлюбу. Відповідач відмовляється в добровільному порядку сплатити позивачці вартість належної їй 1/2 частки автомобіля. Згідно експертного висновку, вартість спірного автомобіля станом на 13.04.2025 становить 455\~730 грн, відповідно частка позички складає 227\~865 грн. Посилаючись на вищевказані обставини позивачка просила суд задовольнити позов. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно i повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких гарантуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи i вирішення спору по суті, дійшов висновку, що в заочному порядку, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 05 вересня 2020 року по 20 травня 2025 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданого Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 383, та рішенням Покровського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № 212/2574/25 від 20.05.2025, яке набрало законної сили 20.06.2025. Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтва про народження, виданого Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1312. Згідно листа Територіального сервісного центру МВС № 1248 (ТСЦ МВС № 1248) Головного сервісного центру МВС регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській області та Запорозькій областях (Філія ГСЦ МВС) від 22.07.2025, за відомостями Єдиного державного реєстру транспортних засобів, 25 травня 2021 року за [PERSON] було\~зареєстровано транспортний\~засіб «Volkswagen\~Passat»,\~VIN\~ [NUMBER] ,\~номерний знак\~ [NUMBER] .\~14\~березня 2025\~року вищевказаний\~транспортний засіб\~було перереєстровано\~із укладення\~договору купівлі-продажу\~через електронні\~сервіси та\~зовнішні ресурси\~на нового\~власника.\~ \~ \~ \~ Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України (далі СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Отже, у сімейному законодавстві діє принцип спільності майна подружжя та частки чоловіка і дружини є рівними. За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя, який може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі у судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом в постанові від 13 лютого 2020 року у справі № 320/3072/18. Статтею 368 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Таким чином враховуючи те, що спірний автомобіль придбанні у період шлюбу сторін, за їх спільні кошти, відповідно є спільною сумісною власність подружжя. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були набуті. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 69 СК України). Нормою частини 1 статті 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином враховуючи те, що автомобіль «Volkswagen\~Passat»,\~VIN\~ [NUMBER] ,\~номерний знак\~ [NUMBER] набутий сторонами в період шлюбу, а відтак належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, хто з них є його титульним володільцем. Відповідно до висновку експерта Чивчиша О.П. № Д5/04/25 від 14.04.2025, середня ринкова вартість автомобіля «Volkswagen\~Passat»,\~VIN\~ [NUMBER] ,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~без проведення\~огляду,\~без урахування\~фактичного технічного\~стану,\~величини пробігу,\~умов у\~яких він\~експлуатувався (зберігався),\~станом на\~14\~квітня 2025\~року,\~складає 455\~730\~грн.\~ \~ Враховуючи те,\~що вартістьвищевказаного автомобіля складає 445\~730 грн, відповідно 1/2 частина складатиме 227\~865 грн, та підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. При зверненні до суду з позовом позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн, та витрати пов`язанні з проведенням транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 4500 грн, які відповідно підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved