Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. Стислий виклад обставин справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (далі ТОВ «ВІН ФІНАНС») звернулось до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення 21270,40 грн. заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна») та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 331027. ТОВ «Авентус Україна» виконало умови вказаного договору та перерахувало на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 4250,00 грн., а відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати пені і комісії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в сумі 16252,50 грн. 12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу №1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами. 30.09.2019 укладено додаткову угоду №11 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги №12 про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників, в тому числі до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 331027 від 26.09.2018 перейшло до нового кредитора - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». 25 липня 2024 року відповідно протоколу загальних зборів №1706 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія») перейменовано на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 331027 від 26.09.2018 у сумі 21270,40 грн., з яких: 4250,00 грн. сума основного боргу; 2295,00 грн. сума боргу за процентами; 9707,50 грн. сума боргу за пенею та штрафами; 1464,06 грн. сума збитків з урахуванням 3% річних; 3553,84 грн. сума інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань, а також сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. ІІ. Процесуальні дії у справі: Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13.08.2025 означену справу передано на розгляд Городоцького районного суду Львівської області за підсудністю. Ухвалою судді від 30.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. ІІІ. Позиція учасників справи Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій в суд позовній заяві директор просила про розгляд справи у відсутності їх представника, не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду відповідно до вимог ст.128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи у його відсутності відповідач не подав, відзив на позовну заяву від нього не надходив. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України. За таких обставинах суд визнає неявку відповідачки неповажною та розглядає справу у її відсутності, провівши на підставі вимог ст.281\~ЦПК України заочний розгляд справи. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин, що виникли між сторонами, із посиланням на докази, у тому числі й ті, що відхилені судом, а так само і оцінка аргументів сторін: Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 26.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна») та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 331027, за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 4250,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Сторони погодили, що кредит надається строком на 30 днів, але в будь - якому разі цей договір діє до повного виконання клієнтом (п.1.4 Договору) /а.с.15-16/. Відповідно до п. 1.2.1 Договору процентна ставка за користування кредитом становить 1.71% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (624.15% річних) у межах строку надання кредиту, зазначеного п.1.4 договору, починаючи з наступного дня після дня надання кредиту. Згідно п. 1.3 договору сукупна вартість кредиту складає 151,30% від суми кредиту (у процентному виразі) або 2180,25 (у грошовому виразі). Відповідно до графіку розрахунків до договору про надання фінансового кредиту №331027 від 26.09.2018 (додаток № 1 до договору) дата повернення кредиту - не пізніше 26.10.2018, сума кредиту - 4250,00 грн., сума нарахованих процентів 2180,25 грн., всього до оплати 6430.25 грн. /а.с.17/. Таким чином ТОВ «Авентус Україна» виконало свої зобов`язання та надало відповідачу кредит у розмірі 4250,00 грн. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконував, у встановлений договором строк кредит не повернув, не сплатив проценти за користування кредитом, внаслідок чого в нього утворилась заборгованість на момент відступлення права вимоги в загальній сумі 16252,50 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. 12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра і Гарантія» було укладено договір факторингу №1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, а 30.01.2019 укладено додаткову угоду № 11 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 12 від 30.01.2019 про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги по ряду боржників, в тому числі до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 331027 від 26.09.2018 перейшло до нового кредитора ТОВ «ФК «Довіра і Гарантія». 25 липня 2024 року відповідно протоколу загальних зборів № 1706 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія») перейменовано на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором № 331027 від 26.09.2018 становить 21270.40 грн., з яких: 4250,00 грн. сума основного боргу; 2295,00 грн. сума боргу за процентами; 9707,50 грн. сума боргу за пенею та штрафами; 1464,06 грн. сума збитків з урахуванням 3% річних; 3553,84 грн. сума інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань. Звертаючись до суду, позивач зазначає, що первинний кредитор виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредит у встановленому в договорі розмірі та на узгоджених між ними умовах, однак відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим допустив спірну заборгованість. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 1077\~ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. В ході судового розгляду судом встановлений факт укладення 26.09.2018 договору про надання фінансового кредиту № 331027 між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна», що підтверджується наданим позивачем доказами, зокрема копією кредитного договору. Вище вказаний договір містять інформацію про позичальника: прізвище, ім`я та по батькові, індивідуальний ідентифікаційний номер, паспортні дані, а також відповідач підтвердив, що ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язується і погоджується з усіма умовами та змістом договору, додатків до нього та правил і зобов`язується їх дотримуватися. Відтак, судом встановлено, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання своєчасно та в порядку, передбаченому кредитним договором, належним чином не виконав та кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідач не спростував належними доказами наявність заборгованості перед позивачем, не довів факт виконання зобов`язань за кредитним договором, зокрема, по сплаті тіла кредиту та відсотків. При цьому суд зауважує, що розрахунок пені та інфляційних втрат проведений за період до введення в Україні воєнного стану, відтак відповідач не звільнений від обов`язку сплати таких. Частина 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 81\~ЦПК України зобов`язує сторони довести обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень. Таким чином суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню. V. Розподіл Судових витрат: Вирішуючи заяву представника позивача про розподіл судових витрат, суд дійшов таких висновків. Відповідно до частин 1-3ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Частиною 1статті 137\~ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. Відповідно до ч.3, 4ст.137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Міньковської А.В. серія КС № 11306/10, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 22.03.2024 укладену між ТОВ «ФК «Довіра і Гарантія» та адвокатським бюро "Анастасії Міньковської", акт про підтвердження факту надання правничої допомоги від 08.09.2025, детальний опис робіт виконаних адвокатським бюро на загальну суму 5 000 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи вказані у статях137,141\~ЦПК України критерії. Предметом позову ТОВ «Він Фінанс» є стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача в загальному розмірі 21270,40 грн, зокрема тіло кредиту 4250 грн, яка є незначною. Дана справа є типовою та нескладною за своєю суттю. Підготовка адвокатом позову не вимагала аналізу великого обсягу документів та значних затрат часу. Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 у справі № 826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини. Враховуючи наведені обставини, предмет спору, складність справи, виходячи із засад реальності та співмірності суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу у цій справі, який включає в себе збір та аналіз доказів і документів для подання та складення позовної заяви, яка подана до суду через систему "Електронний Суд", в сумі 5000 грн є завищеним, тому з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. Відповідно до вимог ст.\~133,\~141\~ЦПК\~України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також сплачений судовий збір у розмірі 2\~422 грн. 40 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved