Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання своєї статної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» надає житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення (до 05.11.2021 року послугу з централізованого опалення) за адресою: [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований в житловому приміщенні квартирі [ADDRESS] . Квартира була відключена від внутрішньобудинкової мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання, у зв`язку із облаштуванням автономного опалення. Відповідно до розрахунку заборгованості з 05.11.2021 року по 01.03.2025 року заборгованість відповідача складає 14556,13 грн., з них: за послугу з постачання теплової енергії (МЗК, функціонування та ЗБП, транзити) в розмірі 13766,96 грн.; за абонентське обслуговування в розмірі 789,17 грн. Тому, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість за період з 05.11.2021 року по 01.03.2025 року заборгованість відповідача в сумі 14556,13 грн., з них: за послугу з постачання теплової енергії (МЗК, функціонування та ЗБП, транзити) в розмірі 13766,96 грн.; за абонентське обслуговування в розмірі 789,17 грн.; судовий збір в розмірі 3028,00 грн.. Ухвалою суду від 09.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу встановлено строк для надання відзиву. 05.05.2025 року до суду надійшов відзив, який мотивований тим, що [PERSON] з позовними вимогами КПТМ «Криворіжтепломережа» не погоджується, оскільки послуги КПТМ «Криворіжтепломережа» з опалення місць загального користування не отримує з приводу відсутності не тільки приладів опалення, а навіть стояків опалення в місцях загального користування. Про надання послуги з опалення загального користування не в повному обсязі та неналежної якості, вимогу провести перерахунок, виконавця послуг було повідомлено листом-претензією від 17.04.2024 року. До теперішнього часу відповідач відповіді на свою претензію не отримала. Пункт 39 постанови №830 прямо встановлює, що у разі ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості виконавець проводить перерахунок вартості послуги в установленому законодавством порядку та сплачує споживачу неустойку (штраф, пеню) у порядку та розмірі, визначених законом або договором. Відсутність приладів опалення в місцях загального користування саме по собі свідчить про неможливість виконання приписів постанови №830 та методики №315 щодо надання послуги з опалення місць загального користування належної якості. Щодо нарахувань за спожиту будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби, у відповідності до п.п. 10, 11 розділу IV Методики розподілу №315: для МЗК (місць загального користування) та допоміжних приміщень не здійснюється донарахування обсягів спожитої теплової енергії, які стосуються претензій щодо кількості та/або якості наданих послуг, споживання обсягу менше мінімальної частки середнього питомого споживання. Крім того, [PERSON] зазначає, що позивач порушив строки позовної давності. Як вбачається з розрахунку заборгованості позивач пред`явив до стягнення суму боргу за 40 місяців, тоді як ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, тобто 36 місяців. Тому, [PERSON] просить суд розглянути позовні вимоги КПТМ «Криворіжтепломережа» в межах строку позовної давності з березня 2022 року; з огляду на численні порушення приписів чинного законодавства КПТМ «Криворіжтепломережа» відмовити в повному обсязі. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. КПТМ «Криворіжтепломережа» діє на підставі статуту. Відповідно до статуту підприємства основною метою діяльності підприємства є отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії, а також надання послуг з постачання теплової енергії споживачам. За визначеннями, наведеними у ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; такі послуги надаються індивідуальному споживачу - фізичній або юридичній особі, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника іншій особі, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Виконавець - це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що позивачем пред`явлено вимогу про стягнення заборгованості за період з 05.11.2021 року по 01.03.2025 року в розмірі 14556,13 грн.. Разом з цим, до суду позовну заяву було подано 02.04.2025 року. Згідно з ст.\~256\~ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.\~257\~ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (стаття 264 ЦК України). Тлумачення статті 264 ЦК України свідчить, що переривання позовної давності можливе виключно в межах позовної давності. Аналогічний по суті висновок зроблено в постанові Верховного Суду України від 29 березня 2017 року у справі № 6-1996цс16. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року в справі №161/15679/15-ц (провадження № 61-765св18) міститься висновок по застосуванню частини першої статті 264 ЦК України та вказано, що з тлумачення цієї норми слідує, що вона пов`язує переривання позовної давності з будь-якими активними діями зобов`язаного суб`єкта (боржника). При цьому не виключається й випадку коли переривання перебігу позовної давності буде відбуватися внаслідок визнання боргу, що здійснюється іншими суб`єктами, якщо на це була виражена воля боржника. Тобто коли боржник виражає свою згодою чи уповноважує на це відповідного іншого суб`єкта». Так, з наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що [PERSON] не здійснювалось жодної оплати за період з 05.11.2021 року по 01.03.2025 року, тобто за заявлений позивачем період заборгованості. Відтак, строк позовної давності не переривався. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення щомісячного платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, оскільки позивачем не надано доказів погодження між сторонами іншого строку. КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулося до суду з позовом 02.04.2025 року, тобто після спливу позовної давності щодо щомісячних платежів по квітень 2022 року включно. За вказаних обставин позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за період з 05.11.2021 року по 01.05.2022 року задоволенню не підлягає у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Що стосується стягнення заборгованості за період з 01.05.2022 року по 01.03.2025 року, суд зазначає наступне. Згідно з п. 39 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 у разі ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості виконавець проводить перерахунок вартості послуги в установленому законодавством порядку та сплачує споживачу неустойку (штраф, пеню) у порядку та розмірі, визначених законом або договором. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] зверталась до КПТМ «Криворіжтепломережа» з листом, яким було повідомлено, що прилади опалення у МЗК демонтовані, у зв`язку з чим просила зробити перерахунок за опалення МЗК у відповідності до Методики розподілу №315. Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року №358, Методику розподілу викладено в новій редакції. Пункт 10 вказаної Методики передбачає, що для МЗК та допоміжних приміщень не здійснюються донарахування обсягів спожитої теплової енергії, які стосуються претензій щодо кількості та/або якості наданих послуг, споживання обсягу менше мінімальної частки середнього питомого споживання. Відповідно до п. 11 зазначеної вище Методики якщо проектом на будівлю/будинок було передбачено встановлення приладів опалення у МЗК та допоміжних приміщеннях, але вони були демонтовані, то для забезпечення нормативної температури у цих приміщеннях такі прилади опалення повинні бути відновлені виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком. На підтвердження відсутності приладів опалення у МЗК відповідачкою надано до суду фотокартки під`їзду. Суд, зазначає, що на виконання вимог чинного законодавства КПТМ «Криворіжтепломережа» зобов`язана була відреагувати, зокрема, за наявності порушень зробити перерахунок заборгованості [PERSON] після звернення останньої з листом-претензією щодо надання послуг до позивача. Разом з цим, з розрахунку заборгованості вбачається, що будь-яких перерахунків, позивачем не здійснювалось. Положеннями ч. 2 ст.78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ч.1,\~ч.\~2\~ст.77\~ЦПК України,\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За встановлених вище обставин, суд вважає, що вказана заборгованість за період з 01.05.2022 року по 01.03.2025 року позивачем не доведена в розумінні ст. 81 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Відтак, позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed