Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Рішенням Чечелівського районного суду м. Дніпра від 22 жовтня 2025 року по цивільній справі № 204/9828/25 було задоволено позовну заяву Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Споживчий центр»\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №17.11.2023-100002261 від 17.11.2023 року у загальному розмірі 18\~839,95 грн., яка складається з: заборгованість по тілу кредиту 12\~000,00 грн., заборгованість по процентам 5\~039,95 грн., комісія 1\~800,00 грн.; стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. 03 листопада 2025 року від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Логош\~Т.В. до суду надійшла заява, в якому вона просила ухвалити додаткове рішення по справі № 204/9828/25 про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. В обгрунтування заяви представником позивача зазначено, що разом із позовною заявою ТОВ «Споживчий центр» зазначило, що орієнтовний розмір витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи, становить 8 422,40 грн., які складаються з судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6\~000,00 грн. Між ТОВ «Споживчий центр» та Адвокатським об`єднанням «Лекс Верітас» 01 квітня 2025 року було укладено договір про надання правничої допомоги №01/25-СЦ. Пунктом 3.1 Договору визначено, що вартість послуг визначається наступним чином: 6 000,00 грн. за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору, які сплачуються самостійно. Таким чином, витрати позивача на правову допомогу становлять 6\~000,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Розгляд питання про винесення додаткового рішення здійснюється судом без виклику учасників справи у зв`язку з відсутністю необхідності в цьому, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Оскільки розгляд питання про винесення додаткового рішення здійснюється судом без виклику учасників справи та за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення суду зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: розмір\~витрат на\~правничу допомогу\~адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Отже, з аналізу статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката має стягуватись на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Судом встановлено,\~що позивачу ТОВ\~«Споживчий центр» правничу допомогу у вказаній справі надавало Адвокатське об`єднання «Лекс Верітас», що підтверджується договором № 01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01 квітня 2025 року (а.с. 50). У пункті 3.1 укладеного між Адвокатським об`єднанням «Лекс Верітас» та ТОВ «Споживчий\~центр» договору № 01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01 квітня 2025 року закріплено, що вартість послуг за складання одного позову без врахування вартості поштових витрат та судового збору, які сплачуються самостійно, складає 6\~000,00 грн. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно роз`яснень,\~наведених у\~п.\~48\~Постанови Пленуму\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~«Про застосування\~судами законодавства\~про судові\~витрати у\~цивільних справах»\~від 17.10.2014\~року №10\~визначено,\~що підстави,\~межі та\~порядок відшкодування\~судових витрат\~на правову\~допомогу,\~надану в\~суді регламентовано\~ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. 23 жовтня 2025 року адвокатом Моісеєнко М.Ю. було підписано Звіт про виконану роботу відповідно до Договору № 01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01 квітня 2025 року (а.с. 52), в якому зазначено, що виконавцем надано замовнику за його запитом послуги у відповідності та на умовах Договору, а саме: на підставі прийнятого замовником рішення щодо звернення з позовом до відповідача по справі, сформовано запит на складання розрахунку ціни позову та отримання переліку необхідних доказів; складено позов; роздруковано позов, додатки до позову та один примірник позову з додатками надано замовнику для відправлення відповідачу; замовлено сплату судового збору; проведена детальна консультація замовника щодо дій після відкриття провадження у справі та надано інші консалтингові послуги в розрізі проведення претензійно-позовної роботи. Обсяг та якість наданих послуг відповідають умовам Договору про правничу допомогу та за умови відсутності письмових заперечень замовника до Звіту є Актом виконаних робіт (наданих послуг) стосовно клієнта зазначеного у Звіті. На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу представником позивача надана платіжна інструкція № СЦ00048905 від 24 жовтня 2025 року на суму 6\~000,00 грн. (а.с. 53). Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивач дійсно отримав правову допомогу від Адвокатського об`єднання «Лекс Верітас», а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі. Але, з урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної роботи у розмірі 6 000,00 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат. Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. При цьому суд зауважує, що в звіті про виконану роботу відповідно до Договору № 01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01 квітня 2025 року сторонами не визначений загальний час, витрачений адвокатом на надання зазначених в ньому послуг, що позбавляє суд можливості врахувати реальний обсяг витраченого адвокатом часу при визначенні вартості таких послуг, їх реальності та необхідності. При цьому, згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. Крім того суд зазначає, що дана цивільна справа про стягнення заборгованості за кредитним договором є справою незначної складності, яка не потребує від представника позивача значного обсягу роботи та значного часу для підготовки позовної заяви. Враховуючи викладене, з урахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи,

Outcome: partial