Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

24 жовтня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС надійшла заява [PERSON] , про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території. Заяву обґрунтував тим, що є внуком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у місті Луганську Луганської області. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки смерть настала на тимчасово окупованій території України. Установлення факту смерті необхідне заявнику для отримання свідоцтва про смерть для реєстрації смерті діда відповідно до вимог чинного законодавства України. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2025 головуючим суддею визначено Кравченка Юрія Вікторовича. Справа передана судді 27.10.2025. 27 жовтня 2025 року суд постановив ухвалу про залишення заяви без руху з підстав ненадання доказів родинних відносин заявника з померлим, незазначення в заяві заінтересованої особи. 05 листопада 2025 року суду постановив ухвалу про залишення заяви без руху з підстав незазначення в заяві заінтересованої особи. 12 листопада 2025 року суд постановив ухвалу про відкриття провадження, призначив судове засідання на 13 листопада 2025 року. У судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, суд установив таке. [PERSON] є внуком [PERSON] , що підтверджується: -свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданим 09.10.1969 Артемівським відділом запису актів цивільного стану міста Луганська, актовий запис № 993, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 4); -свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , виданим 12.08.1990 Палацом урочистих подій міста Ворошиловград, актовий запис №905, прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] ) (а.с. 29); -витягом з Єдиного порталу державних послуг «Дія» про народження [PERSON] , [INFO] , орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис: Октябрський відділ реєстрації актів цивільного стану Полтаваського міського управління юстиції Полтавської області, номер запису: 1239, дата складення: 09.09.1991, мати - [PERSON] , батько - [PERSON] (а.с. 25). Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також на достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом приписів ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався і який триває дотепер. Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» № 376 від 28.02.2025, територія Луганського району Луганської області перебуває під тимчасовою окупацією з 07.04.2014. За змістом ч. 3, 4 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Смерть фізичної особи підлягає обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма N 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заявник у справах про встановлення факту смерті особи в певний час зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності У справі, що розглядається: - [PERSON] просить установити факт смерті свого діда, який помер на тимчасово окупованій території України; - у заяві [PERSON] зазначив, що факт смерті [PERSON] підтверджується довідкою про смерть № С-03139 та свідоцтвом про смерть, виданим Артемівським відділом запису актів цивільного стану міста Луганська Департаменту запису актів цивільного стану № 99400002; - водночас указаних доказів до заяви [PERSON] не долучив; будь-яких інших доказів, які підтверджували б факт смерті [PERSON] матеріали справи також не містять. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні вимог заявника слід відмовити повністю. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed