Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

17.04.2024 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 29.07.2006 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі та є батьками позивача. Після розірвання шлюбу між батьками, позивач залишилась проживати разом з матір`ю, яка відповідально та сумлінно виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує всі необхідні житлово-побутові умови, піклується про позивача та займається її всебічним розвитком, матеріально утримує. Натомість відповідач, після розлучення з матір`ю позивача, своєю донькою не цікавиться, не проводив та не проводить належного виховання, не приділяв їй часу, її утриманням та вихованням не займався і не займається, фактично самоусунувся від виконанн своїх батьківських обов`язків, не турбується про фізичний, моральний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її здоров`ям, не надає матеріальної допомоги, чим свідомо протягом тривалого часу порушує ст. 150 СК України. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.04.2024 року у справі відкрито провадження за загальними правилами позоного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою святошинського районного суду м. Києва від 08.08.2024 року у справі закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.10.2024 року у справі зупинено провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.10.2025 року у справі відновлено провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась, 10.11.2025 року направила заяву до суду про розгляд справи без її участі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, 12.11.2025 року від представника надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та їх безпосередньому дослідженні, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.11.2006 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, [PERSON] народилась [INFO] , батьком якої є [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно з висновоком експерта Державного науково-дослідним експертно-криміналістичним центром від 22.05.2025 року №СЕ-19-24/77665-БД, [PERSON] ймовірно є біологічним батком дитини - [PERSON] , [INFO] , біологічної матрі`ю якої є [PERSON] , ймовірність походження їх ДНК-профілів від дитини та біологічних батьків становить менші ніж 99,99999999%. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, шлюб між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА від 13.07.2021 року №65460805, позивач [PERSON] зареєстрована з 09.08.2007 року за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з довідки-розрахунку від 01.03.2023 року ВП №18178651, у відповідача [PERSON] станом на 01.03.2023 року наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 374723, 14 грн. Згідно довідки наданої Закладом дошкільної освіти (ясла-садок) №761 «Інтел» Святошинського району міста Києва від 11.03.2024 року №7, Позивач [PERSON] відвідувала вказаний заклад у період з 2008 по 2013 рік. За вчесь час батько дитини, [PERSON] контакту з садочком не підтримував, з вихователями не спілкувався, батьківські зустрічі та дитячі свята не відвідував. Відповідно до характеристики випускниці середньої загальноосвітньої шкрли №253 Святошинського району м. Києва [PERSON] , встановлено, що вихованням випускниці займалась її мати [PERSON] , яка відвідувала батьківські збори, брала активну участь у житті школи та класу, слідкувала за навчанням, приділяла багато уваги вихованню дитини. Як вбачається з пояснень [PERSON] , батька [PERSON] остання жодного разу не бачила, він контакту з тренером не підтримував, досягнення доньки не цікавився. Також з пояснень [PERSON] , вабчається, що остання за період з 2018 року по теперішній час жодного разу не чула від [PERSON] будь-яких відомостей про присутність у її житті батька, [PERSON] . На змаганнях, тренуваннях, зборах і в будь-який інший день вона не бачила батька [PERSON] , а також на жодному сімейному святі, в тому числі і під час святкування її дня народження. Аналогічні письмові пояснення надані і [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Висновком про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , складеного Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією, встановлено доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, також в статті 180 СК України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ч.1 ст.165 СК України). Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п.2. ч.1 ст.164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, батько вихованням дитини не займається, матеріально не підтримує, станом здоров`я дитини не цікавиться, не виявляє до дитини будь-якої уваги та турботи, що у сукупності свідчить про ухилення від виконання батьківських обов`язків свідомо. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Суду не надано жодного доказу, який би спростовував заявлені вимоги, оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, диспозитивності та рівності сторін, виходячи з інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved