Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Панасюк І. І. звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатною та призначення заявницю її опікуном. В обґрунтування своїх вимог указує, що заявниця є рідною сестрою [PERSON] - особи з інвалідністю другої групи з 2022 року внаслідок загального захворювання, яка у зв`язку із хронічним психічним захворюванням не здатна у повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Хвороба позбавляє її можливості самостійно піклуватися про себе, вирішувати побутові питання та здобувати засоби для існування, а тому потребує постійного стороннього догляду. Орган опіки та піклування Заболоттівської селищної ради визнав доцільним призначити заявницю опікуном [PERSON] . Просить визнати [PERSON] недієздатною, призначити [PERSON] опікуном [PERSON] .. Ухвалою судді від 19.06.2024 прийнято до розгляду заяву та відкрито окреме провадження у справі; ухвалою від 15.07.2024 в справі призначено судову психіатричну експертизу, на час проведення експертизи провадження в справі зупинено; ухвалою від 14.11.2025 провадження у справі поновлено. Заявник та її представник заявлені вимоги підтримали. Педставник заявниці пояснив, що у [PERSON] є малолітня дитина, яка потребує представлення її інтересів, внаслідок хвороби її матері. Так, [PERSON] отримує соціальні виплати , якими не може розпоряджатися заявниця в інтересає її сестри та малолітньої племінниці. Адвокат особи, щодо якої вирішується питання про визнання недієздатною, [PERSON] пояснив, що оскільки згідно із висновком експерта психічне захворювання [PERSON] позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, відтак не заперечив проти визнання останньої недієздатною та призначення заявниці її опікуном. Представник органу опіки і піклування Заболоттівської селищної ради в судове засідання не з`явився, у поданій заяві просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечив. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.1ст.39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст.3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 цього Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону). Суд установив, що [PERSON] має психічне захворювання та є особою з інвалідністю другої групи (а.с.8-14). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта Вінницької філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» 645 від 07.08.2025, наданого на виконання ухвали про призначення судово-психіатричної експертизи, [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді параноїдної шизофренії (F 20), внаслідок якого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або) керувати ними. З огляду на встановлені обставини, що підтверджуються медичною документацією та висновком судово-психіатричного експерта, суд уважає установленим, що діагностований у [PERSON] хронічний стійкий психічний розлад позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що є підставою для визнання її недієздатною. Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. У частинах другій, п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю.Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Згідно зі статтею 64 ЦК України опікуном або піклувальником не може бути фізична особа:1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені;2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням (частина перша статті 67 ЦК України). При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Рішенням виконавчого комітету Заболоттівської селищної ради від 16.05.2024 №5/3 затверджено висновок органу опіки та піклування та рекомендовано призначити [PERSON] опікуном [PERSON] у випадку визнання останньї недієздатною (а.с.17-18). Установлено, що заявниця є рідною сестрою [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 04.08.2000 Ратнівським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис № 12 від 12.04.1987 року, копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07.06.2022 виконавчим комітетом Заболоттівської селищної ради Ратнівського району Волинської області, відповідно до якого [PERSON] 07.06.2022 зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 12, після реєстрації шлюбу присвоєно обом прізвище [PERSON] , копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.01.1985 року Гутянською сільською радою Ратнівського району Волинської області, актовий запис №02 (а.с. 3-9). Інших близьких осіб, крім заявниці у [PERSON] немає. Згідно з витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» [PERSON] станом на 01 лютого 2024 року до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.16). За станом здоров`я [PERSON] може бути опікуном ( а. с. 15). Таким чином, дослідивши надані докази в їх сукупності суд дійшов висновку про необхідність установлення опіки над [PERSON] та доцільність призначення заявницю її опікуном. Відповідно до ст.300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Outcome: approved