Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

У серпні 2025 року позивачі в особі свого представника адвоката Холостенка О.В. відповідно до рішенням Вищої ради правосуддя, яким змінено територіальну підсудність судових справ Авдіївського міського суду Донецької області з 1 липня 2024 року Індустріальному районному суду міста Дніпра, звернулися з позовом до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що їм, [PERSON] і [PERSON] , на праві власності належить у рівних частках двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 37,4 кв.м., житловою площею 22,7 кв.м. Право власності на квартиру набуто на підставі договору міни квартири, який посвідчено 29.11.1995 року державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори Некрасовою Е.А. та зареєстровано в реєстрі за № 2-2109. Право власності на квартиру було належним чином зареєстровано в БТІ м. Донецька 19.03.1996 року за реєстровим номер 5050. 12.02.2025 року подано заяву № 65173857 до державного реєстратора прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на належне їм нерухоме майно. Однак отримано від державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг м. Покровська Донецька область Єгорової Л.С. рішення від 19.02.2025 року за № 77356080 про відмову в проведенні реєстраційних дій із тих підстав, що до 01.01.2013 року державну реєстрацію прав власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані у м. Авдіївка Донецької області, здійснювали Комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк (ЄРДПОУ 03336670) та Комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації Ясинуватської міської ради (ЄРДПОУ 33796504), які на теперішній час тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, на сьогодні неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01.01.2013 року на будь-який об`єкт нерухомого майна, розташований в місті Авдіївка, в тому числі на зазначений у запиті об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] . За цих підстав позивачі просять визнати за кожною з них, [PERSON] та [PERSON] , право власності на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 37,4 кв.м., житловою площею 22,7 кв.м. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 29 вересня 2025 року у справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче провадження. Представник позивачів [PERSON] через систему «Електронний суд» подав заяву, в якій просив розглянути справу без участі позивачів. В свою чергу, представник відповідача - Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області Малярчик Е.Е., повноваження якої підтверджуються випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, подала через систему «Електронний суд» заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до частини 3\~статті 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зважаючи на подану представником відповідача письмову заяву про визнання позову, справу розглянуто в підготовчому засіданні з ухваленням рішення по суті. Відповідно до\~частини 4\~статті 268\~ЦПК України\~у разі\~неявки всіх\~учасників справи\~у судове\~засідання,\~яким завершується\~розгляд справи,\~або у\~разі розгляду\~справи без\~повідомлення (виклику)\~учасників справи\~суд підписує\~рішення (повне\~або скорочене)\~без його\~проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 268 ЦПК України). Суд, з`ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом установлено, що згідно договору міни квартири, який посвідчений 29.11.1995 року державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори Некрасовою Е.А. та зареєстровано в реєстрі за № 2-2109, двокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 37,4 кв.м., житловою площею 22,7 кв.м., належить в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] . Згідно з реєстраційним написом право власності [PERSON] та [PERSON] на зазначену квартиру було зареєстровано БТІ м. Донецьк 19.03.1996 року за реєстровим номер 5050. Згідно з копією технічного паспорта від 26.07.1995 квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , має загальну площу 37,4 кв.м., житлову площу 22,7 кв.м. Згідно з листом Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області до 01 січня 2013 року державну реєстрацію на об`єкти нерухомого майна, що розташовані у місті Авдіївка Донецької області, здійснювали КП БТІ м. Донецька (ЄДРПОУ 03336670), КП БТІ Ясинуватської міської ради (ЄДРПОУ 33796504). Дана інформація міститься на відбитках печаток на реєстраційних надписах в документах, що посвідчують право власності на об`єкти нерухомого майна. До квітня 2014 року архівні справи на паперових носіях щодо об`єктів нерухомого майна, розташованих у місті Авдіївка, зберігалися у БТІ в місті Ясинувата Донецької області. Відповідно до розпорядження КМУ № 1085-р від 07.11.2014 населені пункти Донецького району Донецької області включені до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином неможливо отримати інформацію про зареєстровані до 01.01.2013 права на об`єкти нерухомого майна, розташовані в місті Авдіївка Донецької області. Рішенням державного реєстратора від 19 лютого 2025 року позивачам відмовлено у реєстрації права власності на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно через неможливість отримання інформації про зареєстровані права на нерухоме майно до 01.01.2013 року. Розглядаючи заявлені позовні вимоги про визнання за позивачами права власності на квартиру, суд керується тим, що відповідно до\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16\~ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В частині 1 статті 4\~ЦПК України також визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини 1\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України\~визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі статтею 392\~ЦК України власник\~майна може\~пред`явити\~позов про\~визнання його\~права власності,\~якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 355\~ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Суд вважає доведеним факт належності позивачам на праві спільної часткової власності квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки це підтверджується копією договору міни квартири, який посвідчено в установленому законом порядку 29.11.1995, копією реєстраційного посвідчення, виданого Бюро технічної інвентаризації м. Донецька 19.03.1996, про реєстрацію права власності, копією технічного паспорта, відміткою в паспорті позивача про реєстрацію місця проживання за цією адресою. Суд ураховує, що Авдіївська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області, яка представляє Авдіївську територіальну громаду, право власності позивачів на вищевказане майно не заперечувала, будь-яких заперечень проти позову не надала. Відомості про наявність прав інших осіб на спірне майно відсутні. Отже підстав не довіряти твердженням позивачів про належність їм вищевказаного нерухомого майна немає. Суд звертає увагу, що загальновідомим і таким, що не підлягає доказуванню, є факт окупації російською федерацією частини Донецької області, в тому числі м. Донецька та м. Ясинувата, де зберігалися документи, які підтверджують реєстрацію в установленому до 01.01.2013 року порядку права власності на нерухоме майно, розташоване в м. Авдіївка Донецької області. Враховуючи, що в судовому засіданні підтверджено право власності позивачів на квартиру, але позивачі позбавлені можливості реалізовувати свої правомочності власників майна через відсутність відповідних відомостей про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та неможливість їх отримання у відповідному бюро технічної інвентаризації через окупацію частини Донецької області, де зберігалися реєстраційні документи, що підтверджують право власності на нерухоме майно, суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачами право власності в рівних частках (на 1/2 частину за кожною) на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 37,4 кв.м., житловою площею 22,7 кв.м.

Outcome: approved