Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача ТОВ „Управляюча компанія „Юкрейніан сіті сервіс" про визнання рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку недійсним, визнання договору про надання послуг (робіт) технічного забезпечення резервного електричного живлення дизель-генератора недійсним, зобов`язання виключити з рахунків-платіжок плату за послугу та здійснити перерахунок за весь період нарахувань, відшкодування моральної шкоди, направивши матеріали позовної заяви через систему „Електронний суд" 12.09.2025 року (а.с.1). Зміст позовної заяви був обґрунтований тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач ТОВ „Управляюча компанія „Юкрейніан сіті сервіс" є виконавцем послуг з надання послуг на утримання будинку, споруд і прибудинкової території. З серпня 2024 року позивач почала отримувати від відповідача в платіжних розрахунках плату за обслуговування дизель-генератора. На її неодноразові звернення до ТОВ вона дізналась, що даний обов`язковий платіж був введений до сплати всіма власниками квартир даного будинку на підставі договору про надання послуг (робіт) технічного забезпечення резервного електричного живлення дизель-генератора №19/07/24 від 19.07.2024 року. Ознайомившись з текстом вказаного договору, позивач встановила, що він був укладений між відповідачем та [PERSON] , який діяв як представник співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] на підставі протоколу співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Оскільки в будинку не створене ОСББ, співвласники приймають рішення щодо управління спільним майном відповідно до ст.10 Закону України „Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку". Вказана норма права регламентує порядок скликання та проведення зборів співвласників будинку, а також ухвалення ними рішення. Позивач не була повідомлена про дату і час скликання зборів, з цього приводу і не була на них присутньою, вона не була ознайомлена з порядком денним, що позбавило її висловити свою думку щодо поставлених питань на обговорення, їй не було надано і вона не підписувала листок опитування, не отримувала від ініціативної групи документ про прийняті рішення у формі протоколу, що порушує її права як співвласника багатоквартирного будинку, оскільки прийняте рішення впливає на її права та обов`язки, ініціативною групою не перевірялись документи про право власності на жилі і нежилі приміщення в цьому будинку учасників зборів і копії їх відсутні при протоколі. Протокол містить голоси квартир, розташованих на 24 поверсі, однак їх будинок складається з 23 поверхів, тому наявність 24 поверху є незаконною, тим більше особи не мають право на голосування. Після розголосу незаконності проведення зборів співвласників тариф на обслуговування дизель-генератора було зменшено в три рази. Всі зазначені обставини дають підстави для визнання даного протоколу недійсним і вказують на незаконність проведення зборів співвласників багатоквартирного будинку. В подальшому представником співвласників [PERSON] було укладено вказаний вище договір. Даний договір також підлягає визнанню недійсним, оскільки волевиявлення всіх співвласників на його укладення не було, тому оскаржуваний договір був укладений в порушення вимог ст.203; 215 ЦК України. За таких обставин просить зобов`язати відповідача виключити з рахунків-платіжок плату за послугу з обслуговування дизель-генератора та здійснити перерахунок за весь період нарахувань. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача 10 000 грн. моральної шкоди, оскільки незаконні дії відповідача по нарахуванню незаконної послуги з обслуговування дизель-генератора на підставі договору, укладеного з порушенням вимог діючого законодавства, призвели до її психологічних страждань і моральних переживань. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2025 року вказані матеріали позову були визначені для розгляду судді Колеснику О.М. (а.с.96-96-а). Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Колесника О.М. від 18.09.2025 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху і надано 5-тиденний термін для усунення недоліків (а.с.98-99). Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Колесника О.М. від 23.09.2025 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання на 13.10.2025 року на 9-15 годин (а.с.205-206). 7.10.2025 року представник відповідача Степ`юк В.С. через систему „Електронний суд" направив до суду відзив на позовну заяву, зазначивши, що відповідач не визнає позов в повному обсязі на підставі того, що позовна вимога про визнання рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку недійсним заявлена позивачем до неналежного відповідача. ТОВ „Управляюча компанія „Юкрейніан сіті сервіс" є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за адресою [ADDRESS] , в зв`язку з чим ним уклало низку відповідних договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території та договорів про надання додаткових послуг з власниками квартир та нежитлових приміщень за вказаною адресою. 2.07.2024 року ініціативною групою співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] було скликано та проведено збори співвласників багатоквартирного будинку, які були оформлені протоколом від 2.07.2024 року. На цих зборах було прийнято низку рішень: придбати дизельний генератор на потреби будинку; власникам квартир та нежитлових приміщень здати по 10 000 грн. на придбання дизель-генератора; уповноважити [PERSON] укласти договір на обслуговування генератора з ТОВ „Управляюча компанія „Юкрейніан сіті сервіс". При цьому відповідач не був ініціатором скликання та проведення цих зборів, не був запрошений і не був присутнім на них, не приймав участь в обговоренні питань порядку денного, не брав участь у голосуванні чи будь-яким іншим чином не впливав на волевиявлення співвласників будинку, які більшістю голосів прийняли рішення про придбання дизельного генератора з метою покращення життєвих умов мешканців будинку. За таких обставин ТОВ „Управляюча компанія „Юкрейніан сіті сервіс" не є належним відповідачем у даній справі. Також відповідач не визнає вимоги про визнання договору недійсним, укладеного між відповідачем та [PERSON] , який діяв в інтересах співвласників багатоквартирного будинку, оскільки позивач ґрунтує своє доказування на недійсності протоколу зборів, який не визнавався судом недійсним і є діючим на теперішній час. Крім цього не підлягає задоволенню вимога про зобов`язання виключити з рахунків-платіжок плату за послугу та здійснити перерахунок за весь період нарахувань, так як в позовній заяві не наведено жодного обґрунтування та правових підстав для задоволення даної вимоги, а також позивач не надала доказів невиконання відповідачем умов укладеного і оскаржуваного нею договору. Щодо відшкодування моральної шкоди, то позивач не розкрила сутності цієї шкоди, не довела її фактичне існування, не зазначила наявної протиправної поведінки відповідача, яка завдала їй моральної шкоди (а.с.220-224). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.10.2025 року було закрито підготовче провадження і призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 6.11.2025 року о 14-00 годин (а.с.233-234). В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, надавши суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Представник відповідача Степ`юк В.С. в судовому засіданні позов не визнав, надавши суду пояснення аналогічні змісту відзиву на позовну заяву. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами встановив наступні факти та правовідносини. Як наголошує ч.1, ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1-, ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. За приписами ч.1, ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено судом, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] з 5.07.2024 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.9; 114). Відповідач ТОВ „Управляюча компанія „Юкрейніан сіті сервіс" є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, зокрема і надання таких послуг співвласникам будинку [ADDRESS] . В даному будинку ОСББ не створене. Вказані обставини не заперечувались учасниками справи, були ними визнані в судовому засіданні, тому не підлягають доказуванню при розгляді даної справи в порядку ч.1, ст.82 ЦПК України. Ініціативною групою співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] було скликано та 2.07.2024 року проведено збори співвласників багатоквартирного будинку, які були оформлені протоколом від 2.07.2024 року (а.с.20-23). На цих зборах було прийнято низку рішень: придбати дизельний генератор на потреби будинку; власникам квартир та нежитлових приміщень здати по 10 000 грн. на придбання дизель-генератора; уповноважити [PERSON] укласти договір на обслуговування генератора з ТОВ „Управляюча компанія „Юкрейніан сіті сервіс". Відповідно до ч.1, ст.10 Закону України „Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Пунктами 1 та 7 частини 2 цієї статті зазначено, що до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним; визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком. 19.07.2024 року був укладений договір про надання послуг (робіт) технічного забезпечення резервного електричного живлення дизель-генератора №19/07/24 між відповідачем ТОВ „Управляюча компанія „Юкрейніан сіті сервіс" та [PERSON] , який діяв як представник співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] на підставі протоколу співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] . За змістом п.1.1 даного договору в порядку та на умовах, визначених цим договором виконавець зобов`язується за завданням замовника протягом визначеного у договорі строку надавати за плату послугу щодо технічного забезпечення резервного електричного живлення дизель-генератора ТМGYD-55, який є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , а замовник зобов`язується оплатити надані послуги (а.с.24-31). За п.3.1 співвласники багатоквартирного будинку сплачують вартість наданих послуг з технічного забезпечення резервного електричного живлення будинку на підставі виставлених виконавцем рахунків та з урахуванням узгодженого сторонами кошторису. Термін дії договору, як наголошує його п.4.1, діє до 31.12.2024 року. Після укладення даного договору з липня 2024 року позивач [PERSON] почала отримувати від відповідача в платіжних квитанціях розрахунок сплати за технічне забезпечення резервного живлення дизель-генератора (а.с.10-13). Згідно ч.1-2, ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як наголошує ч.2, ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. За змістом ч.1, ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як зазначено ч.1, ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За приписами ч.1 та ч.3, ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як передбачено ч.4, ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За змістом Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі №552/6381/17, провадження № 14-626 цс 18 в пункті 35 зазначено, що крім того, задовольняючи позов до ПАТ «Банк Михайлівський», суди задовольнили вимогу до уповноваженої особи Фонду, яка не була учасником справи, не заміняє Фонд у спірних правовідносинах і не має самостійної процесуальної дієздатності у цивільному процесі (див. пункти 88-93 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 559/1777/15-ц). 36. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням, зокрема фізичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша та друга статті 11 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції). Аналогічні приписи закріплені у частинах першій і третій статті 13 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами апеляційної та касаційної інстанцій. 37. Відповідачем є особа чи держава (частина друга статті 30 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції; частина друга статті 48 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами апеляційної та касаційної інстанцій), до якої звернуті матеріально-правові вимоги позивача. 38. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41); від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49); від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц(пункт 50); від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц(пункти 37, 54); від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц(пункт 31.4)). 39. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, пункт 31.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц). 40. З огляду на те, що позивач пред`явив позов до неналежного відповідача, висновки судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог є помилковими. Також у Постанові Верховного Суду від 22.01.2020 року в справі №344/13973/17 акцентовано, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Визначення відповідачів, предмету та підстав позову є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обгрунтування позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Аналогічний висновок міститься і у Постановах Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №523/9076/16-ц; від 23.01.2019 року у справі №303/2845/15-ц та від 2.10.2019 року у справі №461/6793/15-ц. Згідно ч.4, ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивач [PERSON] , особисто приймаючи участь як в підготовчому судовому засіданні, так і в судовому засіданні, не заявляла клопотань і не наполягала на їх розв`язанні про допуск до участі в даній цивільній справі інших осіб в якості відповідача (відповідачів), не змінювала предмет спору, пред`являючи позовні вимоги і до інших відповідачів. За таких обставин,

Outcome: dismissed