Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою, якою просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, але не менше 2-х прожиткових мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття кожною дитиною. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем 20.06.2015 року було укладено шлюб. Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося, вони проживають окремо з листопада 2022 року, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, а дохід позивача не в повній мірі може забезпечити умови для життя розвитку дітей. Ухвалою суду від 22.09.2025 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.23). Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, оскільки він стабільно матеріально допомагає родині шляхом переказу коштів в міру своїх можливостей, та приймає участь у виховному процесі. Наголошує на тому, що внаслідок тривалого ним проходження служби та виконання завдань, його стан здоров`я погіршився, так як він отримував травми та набув хронічне захворювання, що тягне за собою необхідність постійного медичного обслуговування та лікування. Відтак, просив стягнути з нього аліменти на користь позивача на утриманні дітей у розмірі частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття дітьми. (а.с. 30-32). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У ході судового розгляду встановлено, що сторони по справі 20.06.2015 року уклали шлюб (а.с.3). Від шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] (а.с.13), та син [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Витягами з реєстру територіальної громади підтверджується проживання дітей разом із матір`ю (а.с.15-17). Долученими документами до відзиву на позовну заяву підтверджується, що [PERSON] є солдатом та перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині [NUMBER] із 24.10.2022 року і по теперішній час (а.с. 33); має проблеми зі здоров`ям (а.с. 34-35), зокрема, і отримані під час виконання військового обов`язку, що не виключає факт необхідності лікування. Водночас, відповідачем долучені копії квитанцій, з яких вбачається, що ним щомісяця здійснювались перерахунки грошових коштів (зворот а.с. 35 - зворот а.с. 36), однак з них суд не вбачає за можливе достовірно встановити кому саме та з якою метою були надіслані вказані кошти. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно положень ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 1 ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Крім того, відповідачем до не додано документів на підтвердження того, що він не спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу. Водночас, суд враховує положення ч. 1 та 2 ст. 183 СК України, частка\~заробітку (доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Положення ч. 5 ст. 183 СК України, передбачає, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З огляду на викладене, враховуючи, що основна відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, покладається на батьків, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, щомісячно. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень\~ст. 141-142 ЦПК України.

Outcome: partial