Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

15.05.2025 Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (АТ «А-БАНК») через підсистему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ155101717079119209 від 30.05.2024 у розмірі 35165,11 грн та судові витрати. Стислий виклад доводів позову Позовна заява обґрунтована тим, що 30.05.2024, будучи клієнтом банку, [PERSON] \~ уклала з Банком кредитний договір № АВН0СТ155101717079119209 про надання їй кредиту в розмірі 28 000 грн, строком на 36 місяців, тобто 29.05.2027, зі сплатою процентів у розмірі 85, 00 % щорічно. Умови договору відповідачка не виконує та станом на 15.05.2025 заборгованість складала 35 165,11 грн, що включає 26\~375,57 - грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 8416,22 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, 373,32 грн пеня. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 19.05.2025 позовна заява залишена без руху. Недоліки позову усунуто 21.05.2025. Ухвалою судді від 09.06.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо подання у визначені строки відповідачем відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно із п. 2 ч. 7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. За приписами п. 3 ч. 8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. В силу ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. За правилами п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається із матеріалів справи до суду повернулося поштове відправлення, яким відповідачці за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження у справі, із відміткою від 21.06.2025 про відсутність особи за вказаною адресою. Відтак, відповідачка, будучи належним чином повідомленою про відкриття провадження у справі у визначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, до суду не подала. Ураховуючи вищевикладене та положення ст. ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом, Судом встановлено, що 30.05.2024\~ \~ уклала\~з АТ\~ «АКЦЕНТ-БАНК»\~ кредитний\~договір №\~АВН0СТ155101717079119209,\~ за\~умовами якого\~банк надав\~ [PERSON] \~ \~ 28\~000\~ грн,\~ строком\~на 36\~місяців,\~тобто 29.05.2027,\~зі сплатою\~процентів у\~розмірі 85,\~00\~%\~щорічно.\~Договір підписаний\~електронним цифровим\~підписом \~(а.с.\~13-14). Відповідно до меморіального ордеру від 30.05.2024 Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» перерахувало [PERSON] 28\~000 грн за договором № АВН0СТ155101717079119209 (а.с. 17). Згідно з\~розрахунком заборгованості\~за договором\~№ АВН0СТ155101717079119209 та\~ виписки по рахунку [PERSON] .\~ 23.04.2025\~ заборгованість [PERSON] за договором складає 35165,11 грн, що включає 25040,00 грн - залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 1335,57 грн прострочене тіло кредиту, 8416,22 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, 373,32 грн пеня (а.с. 16, зворот, 17 18). Застосовані норми права, позиція суду Дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позову із таких підстав. За правилом частини першої\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За загальними принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства (статті\~12,\~13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Натомість, якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами. Проте, відповідачка відзиву на позовну заяву не подала. Виходячи із наведеного, та зважаючи, що подані позивачем докази доводять факт укладання договору, перерахування грошових коштів за договором, розмір боргу, який відповідачкою не оспорений, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із відповідачки на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості станом на 15 травня 2025 року за простроченим тілом кредиту в розмірі 1335,57 грн та 8416,22 грн - загального залишку заборгованості за процентами, а всього 9751,79 грн. Разом із тим, суд відмовляє у стягненні решти боргу із таких підстав. Відповідно до частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. У Постанові 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц Велика Палата Верховного Суду вважає, що звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений вказаним Законом порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього, як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором. АТ "АКЦЕНТ-БАНК", вимагаючи повернення боргу за тілом кредиту в розмірі 25 040,00 грн, строк платежів за якими згідно із розрахунком боргу та графіком платежів не настав, не надало суду доказів, що відповідачці було направлено вимогу до дострокове повернення боргу, як визначено вимогами ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування». Таким чином, слід дійти висновку, що у [PERSON] відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення позову у частині дострокового стягнення коштів за договором в розмірі 26 375,57 грн. Тому суд відмовляє у достроковому стягненні боргу за тілом кредиту в розмірі 25 040,00 грн. У стягнення пені в розмірі 373,32\~ грн суд також відмовляє, із таких підстав. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Між тим, пунктом 18 Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 (справа № 183/7850/22, пров. 61-14740св23) висловив правову позицію щодо тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у якій вказав, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб. Надалі строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався та триває до цього часу. Таким чином, нарахування позивачем пені в сумі 373,32 грн за порушення відповідачкою строків розрахунків за кредитним договором під час дії воєнного стану є неправомірним, оскільки сума неустойки підлягала списанню. Отже, відсутні підстави для стягнення з відповідачки 373,32 грн пені. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, із відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені банком судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 671,77 грн ( 9751,79 х2422,4: 35165,11 ), пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial