Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

20.05.2025 [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Богуш В.Д., звернулася в суд із заявою про визнання її сина [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення її опікуном. В обґрунтування заяви посилається на те, що [PERSON] є особою з інвалідністю з дитинства, хворіє стійкими вираженими психічними розладами. Внаслідок хронічного психічного захворювання він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної сторонньої допомоги і контролю. Заявник має можливість доглядати за сином, тому просить визнати останнього недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши її опікуном. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник адвокат Богуш В.Д. заяву підтримали з підстав, викладених у ній, та просили її задовольнити. Представник особи, щодо якої розглядається справа адвокат Гребенар О.В. в судовому засіданні підтримав заяву [PERSON] , вважає, що її необхідно задовольнити. Представник заінтересованої особи особа Управління соціальної політики Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, від представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Управління. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд встановив, що [PERSON] , [INFO] , встановлена перша А група інвалідності, безстроково, причина інвалідності: інвалід з дитинства, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 10 ААБ № 060051 від 25.08.2011. Згідно із статтею 39 ЦК України, фізична особа може бути судом визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 601 від 29.07.2025, [PERSON] виявляє ознаки аномалії інтелектуального розвитку у вигляді важкої розумової відсталості. Про це свідчать дані анамнезу, матеріалів цивільної справи і результати обстеження психічного стану підекспертного під час експертизи. Народився в сім?ї робітників єдиною дитиною. Вагітність та пологи без особливостей. У віці 2-3 місяці захворів стафілококовою інфекцією і важко переніс хворобу. З того часу почалися судомні напади з втратою свідомості та затримкою розвитку. Ходити почав біля 6-ти років. В школі не вчився. Отримував соціальну допомогу, а потім визнаний інвалідом І групи з дитинства довічно. Перебував на обліку в психіатрів. В 16-ти річному віці перебував в психлікарні по місцю проживання в Донецькій області. При обстеженні психічного стану виявлено: мовний контакт вкрай обмежений. На запитання не відповідає. Зорового контакту зі співрозмовником не підтримує. Спілкується з мамою, відповіді примітивні, мова невнятна. Відмічається значний недорозвиток інтелектуально-мнестичної сфери. Мислення повільне. Вольові процеси ослаблені. Словниковий запас бідний, емоції прості, малодиференційовані. Коло інтересів обмежене. Навички самообслуговування сформовані слабо. Критика до свого стану відсутня. На даний час [PERSON] виявляє ознаки аномалії інтелектуального розвитку у вигляді важкої розумової відсталості, що досягає рівня вираженого недоумства. Дане захворювання є хронічним, стійким психічним розладом. Психічний розлад, на який хворіє [PERSON] істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Внаслідок вищевказаного захворювання [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно із частиною першою статті 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. За змістом статті 55 ЦК України, опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до статті 58 ЦК України, опіка встановлюється над особами, визнаними недієздатними. Згідно із частиною першою статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до частини четвертої статті 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Частинами першою, третьою, четвертою статті 67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до вимог частини першої статті 300 ЦПК України визначено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Як вбачається із Витягу з протоколу № 7 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради від 16.10.2025, опікунська рада вирішила погодити кандидатуру [PERSON] , 1960 р.н., в опікуни свого сина [PERSON] , 1979 р.н., який є особою з інвалідністю І групи, підгрупи А, з дитинства довічно. Органом опіки та піклування направлено до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відповідне подання про погодження кандидатури опікуна [PERSON] стосовно [PERSON] у разі визнання його недієздатним. Беручи до уваги те, що згідно висновку судово-психіатричного експерта [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд вважає, що заява [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки підлягає до задоволення, шляхом визнання недієздатним [PERSON] , [INFO] , встановлення опіки над ним та призначення його опікуном [PERSON] , [INFO] . Також, відповідно до вимог частин шостої, сьомої статті 300 ЦПК України встановлено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Щодо клопотання представника заявника, адвоката Богуша В.Д., про повернення грошових коштів за проведену судово-психіатричну експертизу, суд зазначає наступне. Так, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.05.2025 у справі № 607/10273/25 призначено судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану здоров`я [PERSON] , [INFO] . Проведення експертизи доручено експертам Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». Витрати з оплати судово-психіатричної експертизи віднесено на рахунок держави. На виконання вимог Тернопільської філії судових експертиз ДУ «ІСП МОЗ України» заявником [PERSON] сплачено вартість проведення експертизи у цивільній справі № 10273/25 у сумі 8075,62 грн, що підтверджується платіжною інструкцією 1.237508747.1 від 29.07.2025, виданою АТ КБ «ПриватБанк». Згідно із частиною другою статті 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. За загальними правилами частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Таким чином у справах про визнання фізичної особи недієздатною на рахунок держави відносяться всі судові витрати - як судовий збір, так і витрати, пов`язані із проведенням експертизи. Даний висновок також викладений у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року в справі № 637/909/21. Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» підставою для компенсації судових витрат (крім судового збору) є судове рішення. Таким чином, оскільки витрати, понесені [PERSON] , пов`язані з проведенням судово-психіатричної експертизи № 601 від 29.07.2025, призначеної у справі окремого провадження про визнання фізичної особи недієздатною, такі витрати необхідно віднести на рахунок держави та компенсувати їх [PERSON] з державного бюджету у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі наведеного,

Outcome: approved