Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №4692250 від 29.05.2024 у загальному розмірі 16677,45 грн., яка складається з: суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 2999,98 грн., суми заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором у розмірі 11292,49 грн., суми заборгованості за процентами нарахованими позивачем у розмірі 2384,9841грн.; стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Крім того позивач просив у порядку ч. ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України зобов`язати орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання рішення, нараховувати інфляційні витрати та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 29.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" та [PERSON] було укладено Договір №4692250 про надання коштів на умовах споживчого кредиту відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. строком на 360 днів з 29.05.2024 року по 24.05.2025 року шляхом перерахування коштів кредиту на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану банком АТ "Ощадбанк", зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,425% у день. Позичальником не виконано зазначених у договорі умов і до нього, як результат, застосовано повну ставку кредитування у розмірі 1,5 % у день. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем кредитора. Кредитний договір підписано відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". 31.03.2025 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Українські фінансові операції" було укладено Договір факторингу №31-1/03/2025, відповідно до умов якого ТОВ "Лінеура Україна" за плату відступило, а ТОВ "Українські фінансові операції" набуло право грошової вимоги до відповідача. Відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором №4692250 від 29.05.2024 року не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором яка становить 16677,45 грн. та складається з наступного: суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 2999,98 грн., суми заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором у розмірі 11292,49 грн., суми заборгованості за процентами нарахованими позивачем у розмірі 2384,9841 грн. Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення позову до суду. Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 27.08.2025 року, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача просив розгляд справи проводити без участі позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою місця реєстрації, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція, яка була повернута оператором поштового зв`язку по причині відсутності адресата за вказаною адресою. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст.\~128\~ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, за необхідне провадити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст.\~13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що даними договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4692250 від 29.05.2024 року, Інформаційних повідомлень (Додаток № 2 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4692250 від 29.05.2024), Паспорта споживчого кредиту, Таблиць обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Додаток № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4692250 від 29.05.2024), Правил надання коштів у позику, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту ТОВ "Лінеура Україна" підтверджується, що 29.05.2024 між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] був укладений договір №4692250 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у сумі 3000,00 грн. на строк 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, стандартною процентною ставкою 1,50 % в день. Орієнтована загальна вартість кредиту за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 19200,00 грн. (а.с.16,17-19, 20-30,31-32). 31.03.2025 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Українські фінансові операції" укладено Договір факторингу №31-1/03/2025, відповідно до умов якого, право вимоги за договором №4692250 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29.05.2024 року перейшло до ТОВ "Українські фінансові операції" (а.с.72-76). Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 27.08.2025 року у АТ «Ощадбанк» витребувано інформацію щодо належності [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжної картки № [NUMBER] , а також підтвердження факту зарахування коштів 29.05.2024 на дану платіжну карткуу сумі 3000,00 грн. 17.09.2025 року на виконання ухвали суду від АТ КБ «Державний ощадний банк України» надійшов лист №46/12-11/117045/2025/БТ від 10.09.2025 року, згідно якого на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) в банку відкрито банківський рахунок № [NUMBER] ) до якого емітовано банківську платіжну картку № [NUMBER] та на данубанківську платіжну картку були зараховані кошти в сумі 3000,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №4692250 від 29.05.2024 року, складеним ТОВ "Лінеура Україна", станом на 31.03.2025 та розрахунку заборгованості за кредитним договором №4692250 від 29.05.20274, складеним за 53 календарних дні (з 01.04..2025 по 23.05.2025) ТОВ "Українські фінансові операції", за [PERSON] \~наявна заборгованість у розмірі 16677,45 грн., яка складається з: суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 2999,98 грн., суми заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором у розмірі 11292,49 грн., суми заборгованості за процентами нарахованими позивачем у розмірі 2384,47 грн. (а.с.33-37, 61). Зазначений розрахунок містить відомості про порядок нарахування заборгованості, дату та суми нарахування процентів. Відповідно до ч. 1 ст.\~634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.\~1056-1\~ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611\~ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4)відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням 29.05.2024 року між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] договору №4692250 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та подальшим укладанням 31.03.2025 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ\~ "Українські фінансові операції" договору факторингу №31-1/03/2025, у результаті чого ТОВ "Українські фінансові операції" набуло право вимоги до [PERSON] за договором №4692250 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29.05.2024 та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунку заборгованості за кредитним договором, який не спростовано відповідачем. Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок, або зобов`язання по сплаті нарахованої суми, відповідачем не надано. За таких обставин, позовна заява ТОВ "Українські фінансові операції" про стягнення з [PERSON] \~заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №4692250 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29.05.2024, в розмірі 16677,45 грн., яка складається з: суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 2999,98 грн., суми заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором у розмірі 11292,49 грн., суми заборгованості за процентами нарахованими позивачем у розмірі 2384,47 грн. Щодо вимоги про нарахування органом (особою), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625\~ЦК України за відповідною формулою зобов`язання органу витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Позивач в позовній заяві, також просив суд в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265\~ЦПК України зобов`язати орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625\~Цивільного кодексу\~України Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування. Відповідно до частин 10, 11 статті 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Таким чином, норма частин 10, 11 статті 265\~ЦПК України передбачає, що лише приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України. Натомість позивач просив обумовити у рішенні нарахування інфляційних витрат та 3 % річних, відповідно до статті 625 ЦК України, нарахування яких не є предметом позову про стягнення заборгованості за кредитним договором. Окрім того, відповідно до п. 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За таких обставин, вимога щодо зобов`язання органу (особи), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних суперечить нормам Цивільного кодексу\~України та задоволенню не підлягає. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. У частині другій статті 137\~ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У частині третій статті 12 та частині першій статті 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У частині восьмій статті 141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії: договору про надання юридичних послуг №01/08/2024-А від 01.08.2024 року, укладеного між ТОВ "Українські фінансові операції" та адвокатом Дідухом Є.О. (а.с.67-71); акту прийому - передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 04.08.2025 (а.с.39), детального опису робіт (наданих послуг) №4692250 від 04.08.2025 (а.с.40), рахунку на оплату №4692250 від 01.08.2024 (а.с.44). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. На це вказав Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Згідно зі ст.\~141\~ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача 2422,40 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору та 10000,00 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу. На підставі наведеного,

Outcome: partial