Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

30.09.2025 на розгляд до Турківського районного суду Львівської області надійшла справа за підсудністю від Самбірського міськрайонного суду Львівської області за позовом Акціонерного товариства "Сенс Банк" до [PERSON] про стягнення трьох процентів річних та інфляційних витрат за невиконання грошового зобов`язання. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. 22.08.2007 Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк" та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 612-38/15. Рішенням №5/2019 АТ "Укрсоцбанк" від 15.10.2019, було припинено АТ "Укрсоцбанк" шляхом приєднання до АТ "Альфа-Банк" де в п.п. 1.2 визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ "Укрсоцбанк", виникає у АТ "Альфа-Банк" з 15.10.2019. 12.08.2022 позачерговими загальними зборами акціонерів АТ "Альфа-Банк" було прийнято рішення про зміну найменування банку з АТ "Альфа-Банк" на АТ "Сенс Банк". Відповідно до умов кредитного договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 11 880,00 доларів США. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит, однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконувала, в результаті чого має заборгованість перед кредитором. На підставі виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва 755/25312/13-ц від 06.12.2013, було відкрито виконавче провадження №\~41999407. В подальшому, відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 31.12.2015, ВП № 41999407, виконавче провадження було завершено. Таким чином, в результаті не виконання рішення суду та умов договору у відповідача виникла заборгованість розрахована за період 12.03.2017 до 23.02.2022 на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішенням суду, яка станом на 23.02.2022 становить - 71\~928,81 грн та складається з: 14\~750,43 грн - сума заборгованості за ставкою 3 % на кредитну заборгованість; 57\~178,38 грн - сума заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати. Позиція відповідача. Відповідач обставин та підстав позову не спростувала, відзиву на позовну заяву не подала. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Суд своєю\~ухвалою від\~01.10.2025відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача Акціонерного товариства "Сенс\~Банк" в судове засідання не прибув, через підсистему "Електронний суд" подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, у судове засідання повторно не прибула. Причин неявки не повідомила, відзиву не подала. 07.11.2025 постановлено ухвалу суду про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин. Суд встановив,\~що 22.08.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та відповідачем [PERSON] уклали кредитний договір № 612-38/15 (далі\~-\~Договір),який було підписано власноручним підписом позичальника, за умовами якого позичальник отримав у тимчасове\~користування на\~умовах забезпеченості,\~повернення,\~строковості,\~платності та\~цільового характеру\~використання грошові\~кошти в\~сумі 11\~880,00\~доларів США та зобов`язався їх повернути зі сплатою процентів згідно з графіком погашення, що міститься у договорі та кінцевим терміном повернення осоновної заборгованості до 19.08.2022 на умовах визначених цим договором. Сторони узгодили в письмовій формі графік платежів, що становить п.п. 1.1.1 укладеного між сторонами договору № 612-38/15 від 22.08.2007. Відповідно до п. 1.2 Договору, кредит надається позичальнику на поточні потреби. Згідно з п. 1.3 Договору, в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, кредитор укладає: \~ \~ \~ \~1.3.1 в день укладення цього Договору - з [PERSON] , надалі за текстом "Майновий поручитель", іпотечний договір, за умовами якого Майновий поручитель передає кредитору в іпотеку житловий будинок , заставною вартістю 19 801,98 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот один) доларів США, 98 центів, що виражається за офіційним курсом НБУ на дату укладення цього договору 100 000,00 (сто тисяч) гривень, 00 копійок, що знаходиться за адресою: Україна, Львівська обл., Турківський р-н, м.Турка, вул.Поляна, 52. Іпотечний договір підлягає нотаріальнолму посвідченню, обтяження нерухомого майна іпотекою - реєстрації в Державному реєстрі іпотек у встановленому порядку. А на відчуження нерухомого майна нотаріусом накладається заборона. Надання Кредиту на цілі, визначені п. 1.2 цього Договору, проводиться шляхом видачі позичальнику коштів готівкою з позичкового рахунку № [NUMBER] . Моментом (днем) надання кредиту вважається день видачі позичальнику готівкових грошей в сумі кредиту. Моментом (днем) повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки кредитора: суми кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій, визначених цим Договором, якщо інше не випливає з умов цього Договору. \~ \~ \~ \~Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті Кредиту за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360), щомісячно до 10 (десятого) числа місяця, при розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення Кредиту. \~ \~ \~ \~Сплата процентів здійснюється у валюті Кредиту на рахунок № [NUMBER] в Самбірському відділенні ЛОФ АКБ "Укрсоцбанк" не пізніше десятого числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти. У випадку, якщо десяте число місяця є неробочим днем, то позичальник зобов`язаний сплатити суму нарахованих процентів, згідно з п. 2.4 цього Договору у попередній робочий день (п. 2.1-2.4.1 Договору). Відповідно до п. 7.3 Договору, цей Договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих не себе зобов`язань, з урахуванням положень п. 7.5. цього Договору. Пунктом 7.4\~Договору передбачено,\~що у разі настання обставин, визначених п. п. 3.2.3, 4.4., 4.5., 5.4, цього Договору, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов`язаний погасити кредит, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції. Рішенням №5/2019 АТ "Укрсоцбанк" від 15.10.2019, було припинено АТ "Укрсоцбанк" шляхом приєднання до АТ "Альфа-Банк" де в п.п. 1.2 визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ "Укрсоцбанк", виникає у АТ "Альфа-Банк" з 15.10.2019. 12.08.2022 позачерговими загальними зборами акціонерів АТ "Альфа-Банк" було прийнято рішення про зміну найменування банку з АТ "Альфа-Банк" на АТ "Сенс Банк". 13.12.2013 Дніпровським районним\~судом м.\~Києва видано виконавчий лист справа №755/25312/13-ц, 6/755/7953/13 від 06.12.2013 про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованість в розмірі 126\~983,17 грн та суму витрат, пов`язаних з розглядом справи в третейському суді в розмірі 1669,83 грн, а також судового збору в розмірі 229, 40 грн. 31.12.2015 старшим державним виконавцем відділу ДВС Турківського районного управління юстиції Львівської області Яворським С.Я. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві (ВП № 41999407), копії яких скеровано сторонам виконавчого провадження. Як видно\~з розрахунку\~вимог банку\~у зв`язку\~з неповерненням\~ [PERSON] \~кредитної заборговансті\~за кредитним\~договором № 612-38/15 від 22.08.2007 за період з 12.03.2017 до 23.02.2022, зокрема щодо: заборгованості 3 % ст. 625 ЦК на суму заборгованості згідно рішення суду - 14\~750,43 грн; заборгованості інфляційних витрат ст.т 625 ЦК на суму зазаборгованості згідно рішення суду - 57\~178,38 грн. Вирішуючи спір суд виходить з таких мотивів та норм права. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Встановлено, що відповідач [PERSON] має невиконане грошове зобов`язання за кредитним договором, укладеним 22.08.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та [PERSON] № 612-38/15, в розмірі\~126\~983,17\~грн та\~суму витрат,\~пов`язаних\~з розглядом\~справи в\~третейському суді\~в розмірі\~1669,83\~грн,\~а також\~судового збору\~в розмірі\~229,\~40\~грн,що підтверджується копією виконавчого листа справа №755/25312/13-ц, 6/755/7953/13 від 06.12.2013 виданого 13.12.2013 Дніпровським районним судом м. Києва. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори й інші правочини. За змістом ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, ст. 599 цього Кодексу передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ст. 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 612 цього Кодексу встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому в ст. 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Норми цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Зазначений висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). З аналізу вказаних норм закону випливає, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу (п.41 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 (провадження №\~12-302гс18)). У постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №\~127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19), від 23.06.2020 у справі № 536/1841/15-ц зроблено висновок, що внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №\~127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19). Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, навіть за умови відмови суду про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржницю від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених ст.625 ЦК України (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.08.2023 у справі №\~752/9858/21, провадження № 61-6097св23). У ч. 2 ст. 625 ЦК України зазначено, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми (див. постанови Великої Палати Верховного Суду: від 19.06.2019 у справі № 703/2718/16-ц /провадження № 14-241цс19/, від 23.10.2019 у справі № 922/3013/18/провадження № 12-116гс19/, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18/провадження № 12-105гс19/). За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №904/5726/19 (провадження № 12-95гс20) у процесуальному та матеріальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини. Відповідно, звертаючись із позовом на захист свого порушеного права, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами підстави виникнення в боржника обов`язку та зміст цього обов`язку згідно з нормами права, що регулюють спірні правовідносини. У свою чергу процесуальні обов`язки відповідача полягають також у здійснені ним активних процесуальних дій, наведенні доводів та наданні доказів, що спростовують існування цивільного права позивача. Тож виходячи з принципу змагальності сторін у процесі на позивача за загальним правилом розподілу тягаря доказування не може бути покладено обов`язок доведення обставин, за які відповідає відповідач, зокрема, якщо відповідач нехтує своїми процесуальними обов`язками. Доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач (див. постанову Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 913/618/21). Так, матеріали справи не містять та відповідачем не подано будь-які докази погашення заборгованості за кредитним договором. З урахуванням вищевикладеного, позивач має право на стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення. Нормою ч. 1 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється у розмірі сто один відсоток. Розрахунок інфляційних нарахувань виконується за методикою, яка викладена у листі Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 № 62-97р (Для розрахунку застосовується методика, яка викладена у Постанові Верховного Суду України у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 року у справі № 905/21/19). Сукупний індекс інфляції розраховуються шляхом множення щомісячних індексів за період існування боргу. Як видно з розрахунку позивача Акціонерного товариства "Сенс Банк" нарахування сум інфляційних втрат та 3% річних здійснено за період з 12.03.2017 до 23.02.2022. У зв`язку з військовою агресією рф проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та діє на цей час. 17.03.2022 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15.03.2022, яким внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 18 і 19 такого змісту: "18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії". Таким чином, починаючи з 24.02.2022 та до завершення введеного на території України воєнного стану, нарахування відсотків, втрат від інфляції та 3% річних за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання не здійснюється. Зазначений розрахунок відповідачем не оспорено, підстав вважати його неправильним немає, а тому суд бере такий до уваги. Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного договору кредиту, беручи до уваги, що позивачем надано належні, допустимі та достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного договору кредиту та його неналежного виконання відповідачем, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: 14\~750,43 грн - сума заборгованості за ставкою 3 % на кредитну заборгованість; 57\~178,38 грн - сума заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість розрахована за період з 12.03.2017 до 23.02.2022. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивач Акціонерне товариство "Сенс\~Банк"надав суду належні, допустимі та достатні докази на підтвердження позовних вимог. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів обставини, на які він посилався як на підставу в частині своїх вимог до відповідача [PERSON] , такі не спростовані відповідачем, доказів зворотнього суду відповідач не подала, а тому суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Розподіл судових витрат. Судові витрати в цій справі, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Враховуючи те,\~що позов\~задоволено повністю,\~тому з\~відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved