Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 27.10.2014 вона уклала шлюб із відповідачем. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що причиною розірвання шлюбу послугувало те, що кожен зі сторін живе своїм відокремленим життям, у них різне бачення ролі чоловіка та дружини, шлюбних відносин не підтримують близько року. Просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. До позовної заяви позивачкою додано заяву, якою вона просить: розглянути справу у її відсутність; позов підтримала;після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] до судового засідання також не з`явився надавши через канцелярію суду клопотання відповідно до якого просить справу розглядати у його відсутність, позов визнає і не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с. 36). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви сторін та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 27.10.2014 у виконавчому комітеті Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 04 (а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 4) сторони зазначені батьками [PERSON] , [INFO] . Враховуючи причини позову про розірвання шлюбу, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У відповідності до ч.3 та ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачкою при зверненні до суду було сплачено судовій збір у сумі 1211,20 грн. (а.с.1). Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, то 50 % мають бути повернуті позивачу з державного бюджету. У свою чергу з відповідача, враховуючи визнання позову останнім, на користь позивачки слід стягнути 50% сплаченого судового збору.

Outcome: approved