Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

У серпні 2025 року [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 08 червня 2019 року між нею та відповідачем Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 482 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що протягом останніх років сімейні відносини між ними погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до постійних непорозумінь та як наслідок до фактичного припинення шлюбних відносин. З початку 2024 року вони не ведуть спільного господарства. З цього ж часу припинені фактичні шлюбно-сімейні відносини. Шлюб існує формально. З серпня 2024 року вони проживають окремо, як подружжя втратили почуття любові один до одного. Спільне з відповідачем життя не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного. Посилаючись на вказані обставини, просила суд розірвати шлюб, укладений 08 червня 2019 року між нею та відповідачем Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 482. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 26 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито позовне провадження у цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 26 вересня 2025 року на 08:45 год. У зв`язку із перебуванням головуючого судді у відрядженні розгляд справи було відкладено на 14 жовтня 2025 року на 08:45 год. У зв`язку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи було відкладено на 10 листопада 2025 року на 10:00 год. У судове засідання, призначене на 10 листопада 2025 року, сторони не з`явилися. 26 вересня 2025 року до суду надійшла заява вх. № 61781 від позивача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, у якій позивач підтвердила, що позовні вимоги підтримує, строк на примирення просить не надавати. Ухвала суду про відкриття провадження та позовна заява з додатками тричі направлялися на зареєстровану адресу відповідача ( [ADDRESS] ), однак вся поштова кореспонденція повернулася через не вручення адресату із відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно постанов Верховного Суду від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18, від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19, від 30 листопада 2022 року у справі № 725/486/22, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзивів на позовну заяву до суду не надходило. За таких обставин, у відповідності до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved