Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення грошових коштів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.08.2022 на банківські рахунки [PERSON] накладено арешт коштів на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка А. Ю. в рамках виконавчого провадження № 69421254. Підставою відкриття виконавчого провадження вказано виконавчий напис від 15.06.2021 № 20924 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни щодо стягнення з [PERSON] 20720,17 грн. заборгованості за кредитним договором від 06.12.2013 № 007-07524- 061213, укладеним з АТ «Дельта Банк». За договором відступлення права вимоги від 13.04.2018 № 349/К, правонаступником всіх прав і обов`язків за кредитним договором є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Вважає, що Виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, тому його належить визнати таким, що не підлягає виконанню, а вказані грошові кошти набуті Відповідачем без достатньої правової підстави. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 15.06.2021 № 20924 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни щодо стягнення з [PERSON] 20720,17 грн. заборгованості за кредитним договором від 06.12.2013 № 007-07524-061213, укладеним з АТ «Дельта Банк» та, змінивши предмет позову, просить суд, стягнути на користь позивача з відповідача набуті без достатньої правової підстави грошові кошти у сумі 26206,28 грн. 11.06.2025 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. 14.07.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Макаренка В.М. надійшла заява про зміну предмета позову, яка обґрунтована наступним. В ході виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса від 15.06.2021 № 20924, приватним виконавцем Проценком А.Ю. винесено постанову від 01.11.2023 про арешт коштів боржника на суму 23292,19 грн. та постанову від 03.06.2025 про арешт коштів боржника на суму 23291,05 грн. На підставі цих постанов з [PERSON] було стягнуто кошти в сумі 39305,86 грн. Після відкриття провадження по справі 317/2847/25, 02.07.2025 на рахунок [PERSON] повернуті кошти в сумі 13099,57 грн. Отже загальна сума стягнутих коштів складає 26206,29 грн. Представник позивача вважає, що зазначені грошові кошти є безпідставно набутими та підлягають поверненню позивачу. Просив суд Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 15.06.2021 № 20924 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни щодо стягнення з [PERSON] 20720,17 грн. заборгованості за кредитним договором від 06.12.2013 № 007-07524-061213, укладеним з АТ «Дельта Банк». Та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь [PERSON] безпідставно отримані кошти, що були стягнуті при виконанні виконавчого напису від 15.06.2021 № 20924 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни у розмірі 26206,29 грн. 29.07.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Макаренка В.М. надійшла заява про стягнення понесених судових витрат, за змістом якої представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати пов`язані з витратами на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. 06.08.2025 ухвалю Запорізького районного суду Запорізької області прийнято до розгляду заяву про заміну предмету позову у цивільній справі, відповідачу надано строк для подачі відзиву. 03.09.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Макаренка В.М. надійшла заява про витребування доказів. 18.09.2025 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області клопотання представника позивача адвоката Макаренка В.М. про витребування доказів задоволено, у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича витребувано інформацію щодо суми коштів, стягнутих з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за виконавчим провадженням ВП № 69421254, щодо: суми коштів яка стягнута на користь приватного виконавця та загальної суми стягнутих коштів, з наданням підтверджуючих документів. 02.10.2025 до суду від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича на виконання ухвали суду надійшла витребувана інформація. 09.10.2025 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник у судове засідання не з`явилися. 14.11.2025 на адресу суду надійшла заява представника позивача у якій він просив розглядати справу без його участі та участі позивача, заперечення проти заочного розгляду справи відсутні. Належним чином повідомлений про дату,\~час та\~місце розгляду\~справипредставник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав, на власний розсуд скориставшись своїми процесуальними правами. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович до суду не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, клопотань, заяв про відкладення розгляду справи та пояснень до суду не подав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до у судове засідання не з`явилася, клопотань, заяв про відкладення розгляду справи та пояснень до суду не подавала. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 15.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис за № 20924, згідно із яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», грошові кошти як заборгованість за Кредитним договором №007-07524-061213 від 06.12.2013 за період з 13.04.2018 по 07.04.2021, яка склала: 14765,01 заборгованість за сумою кредиту, 4755,39 грн. заборгованість за відсотками та плата за вчинення виконавчого напису, а всього у загальній сумі 20720,17 грн. (а.с. 6 зворотня сторона). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценком А.Ю. від 15.07.2022, за зазначеним виконавчим написом було відкрито виконавче провадження №\~69421254 (а.с. 5). Відповідно до відповіді приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценком А.Ю. № 55641 від 30.09.2025 (а.с.117), на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка А.Ю. перебувало виконавче провадження №69421254 з примусового виконання виконавчого напису № 20924 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. 15.06.2021. Станом на 30.09.2025 виконавче провадження завершено про що винесена відповідна постанова про закінчення виконавчого провадження від 02.07.2025. В ході виконання виконавчого провадження № 69421254 з [PERSON] було стягнуто 23292,19 грн., які було поділено та перераховано наступним чином: 500,00 грн. витрати виконавчого провадження, 2072,02 грн. основна винагорода приватного виконавця на користь [PERSON] та 20720,17 грн. сума боргу яка перерахована на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» згідно виконавчого документу. Факт перерахування суми коштів у розмірі 20720,17 грн. відповідачу ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підтверджується платіжними інструкціями № 3922 від 02.07.2025 та № 3449 від 09.06.2025 (а.с. 118-119). Судом встановлено, що у межах виконавчого провадження ВП № 69421254 з позивача [PERSON] на користь відповідача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було стягнуто 20720,17 грн. в рахунок виконання виконавчого напису № 20924 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. 15.06.2021. Згідно із ч. 1 ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України № 3425-XII від 02.09.1993 «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України № 3425-XII від 02.09.1993 «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України № 3425-XII від 02.09.1993 «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 1.1, 3.1, 3.2 розділу 2 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно із пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №\~1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Разом із тим, суд звертає увагу, що наразі є чинною постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, якою визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, пунктів 1, 2, зокрема, скасовано наступні норми: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині а після слів заставлене майно доповнити словами (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) ; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: 1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу . п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Верховного Суду від 29 січня 2019 року по справі № 910/13233/17 визначено, що в зв`язку з визнанням судом не чинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів № 1172. Таким чином, зважаючи на визнання незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», на момент виникнення спірних відносин, зокрема, в момент вчинення виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 20924 від 15.06.2021 про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором \~№007-07524-061213 від 06.12.2013, обов`язковою підставою для здійснення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальне посвідчення такого договору. В матеріалах справи не міститься доказів того, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу надавався кредитний договір, укладений із позивачем, який би був посвідчений нотаріально. Будь-які інші докази того, що кредитний договір, на підставі якого було вчинено оспорюваний виконавчий напис був посвідчений нотаріально у матеріалах справи також відсутні. Суд звертає увагу, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача про захист якого він звернувся до нотаріуса повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України № 3425-XII від 02.09.1993 «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України № 3425-XII від 02.09.1993 «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів нотаріуса може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України №3425-XII від 02.09.1993 «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.03.2019 у справі №137/1666/16-ц. Згідно зі\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, тому позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Крім того, судом встановлено, що у межах виконавчого провадження ВП № 69421254 з позивача [PERSON] на користь відповідача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було стягнуто 20720,17 грн. в рахунок виконання виконавчого напису № 20924 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. 15.06.2021. Главою 83 ЦК України внормовано правовідносини, що виникають у зв`язку з набуттям та збереженням майна без достатньої правової підстави. Зокрема, статтею 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України \~набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. За тлумаченням вказаної норми права, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 753/15556/15ц, зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження майна за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на правовій вказівці закону або суперечить меті правовідношення і її юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. За змістом ч. 3 ст. 1212 ЦК положення про безпідставно набуте майно застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Виключення з цього правила в силу ст. 1215 ЦК України становлять безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Вирішуючи спір, суд не може констатувати наявність сукупності передумов для залишення стягнутих на виконання виконавчого напису грошових коштів на користь відповідача, оскільки, як зазначено судом, набуття належних позивачеві грошових коштів сталося за його рахунок та у відсутність належної правової підстави. З огляду на правовідносини сторін суд знаходить всі підстави для застосування наведеної норми матеріального права. Отже, стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно отриманих коштів, що були стягнуті при виконанні виконавчого напису від 15.06.2021 № 20924 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. у розмірі 26206,29 грн. суд приходить до висновку, що такі вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Як встановлено судом в межах виконавчого провадження ВП № 69421254 з позивача [PERSON] на користь відповідача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було стягнуто 20720,17 грн. в рахунок виконання виконавчого напису № 20924 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. 15.06.2021. Факт перерахування приватним виконавцем зазначеної суми коштів відповідачу підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних інструкцій № 3922 від 02.07.2025 та № 3449 від 09.06.2025 (а.с. 118-119). Отже відповідач безпідставно набув грошові кошти у розмірі 20720,17 грн. Проте, позивач пред`являє до стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів у розмірі 26206,29 грн., що є значно більшою ніж відповідач фактично набув. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачу було перераховано в межах ВП № 69421254 більшу суму коштів ніж 20720,17 грн. З правового аналізу ст. 1212, 1213 ЦК України вбачається, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому саме те майно, яке безпосередньо ця особа набула. За вказаних обставин позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 20720,17 грн. З огляду на наведене суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що підтверджується квитанцією про сплату № 1920-4241-7775-2146 від 08.06.2025 (а.с. 8) та 1211,20 грн. за позовні вимоги про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, що підтверджується квитанцією № 6913-9753-4173-9493 від 14.07.2025. Таким чином з відповідача на користь позивача, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2168 грн. 84 коп. ((1211,20 грн. х 20720,17 грн. / 26206,29 грн.) + 1211,20 = 2168,84 грн.) Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Згідно з приписами ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частина 4 ст. 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що у межах розгляду даної цивільної справи [PERSON] надавалась професійна правнича допомога адвокатом Макаренком В.М. на підставі договору про надання правової допомоги № 58 від 01.06.2025 (а.с. 71-72). До позовної заяви також додано ордер на надання правничої допомоги серії АР № 1244637 від 05.06.2025 (а.с. 37). Відповідно до акту наданих послуг від 21.07.2025 адвокат Мартиненко В.М. надав [PERSON] правові послуги у зв`язку з розглядом даної цивільної справи на загальну суму 9000,00 грн. Зазначений акт містить детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Макаренком В.М. на виконання умов договору про надання правової допомоги від 01.06.2025 у якому зазначений перелік послуг та їх вартість, кількість годин (а.с. 72). Судом встановлено, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу у межах розгляду даної цивільної справи становить 9000,00 грн. Згідно ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від відповідача не надходило. З урахуванням вищенаведеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені та обґрунтовано нараховані, пропорційні та співмірні судові витрати на професійну правничу допомогу, але пропорційно до задоволених позовних вимог (методика розрахунку: пропорційно до стягненого судового збору), тобто у розмірі 8057 грн. 94 коп. ( 9000,00 грн. х 2168,84 грн./2422,40 грн. = 8057,94 грн.). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial