Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

У липні 2025 року [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА», [PERSON] про розірвання договору оренди землі. Позовні вимоги\~мотивує тим,\~що згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серії IV-ЗП № 018921 від «23» липня 2003 р., зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 66, позивач [PERSON] (договір укладений [PERSON] (помер), [PERSON] (набув право на спадщину за законом)) є власником земельної ділянки загальною площею 7,2529 га з кадастровим номером 2321881500:08:001:0005, яка розташована на території Добропільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно з договором оренди землі від «28» липня 2004 р., зареєстрованим Гуляйпільським відділом Запорізької регіональної філії ДП "Центр ДЗК" «22» травня 2006 р. за № 040626900281, земельна ділянка була передана позивачем в оренду ТОВ «Перемога» в особі директора Горпинича Леоніда Васильовича, наразі діючий директор [PERSON] . Відповідно до абзацу третього частини 1 статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати. Виходячи з\~цих умов,\~орендар не\~платить орендну\~плату за\~землю приблизно\~2\~роки поспіль,\~чим не\~виконує умови\~договору оренди\~землі.У той же час передбачений зазначеними законодавчими актами обов`язок відповідач не виконав і проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь щодо земельної ділянки не розроблений до цього часу. Порушення відповідачем свого встановленого законом обов`язку щодо систематичної сплати орендної плати за земельну ділянку та протиправна бездіяльність відповідача загрожує збереженню стану орендованої земельної ділянки, вважає, що договір оренди землі має бути розірваний. З метою захисту свого порушеного права позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідачів, просив розірвати договір оренди землі від 28 липня 2004 року. Ухвалою суду від 14 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Сивоненко О.В. надали письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують, не заперечують проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачі, повідомлені про дату, час та місце розгляду справи до суду не з`явилися, жодних заяв та клопотань від них не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4)\~позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЗП № 018921 від «23» липня 2003 р. громадянину України [PERSON] на підставі розпорядження Гуляйпільської райдержадміністрації від 09 квітня 2003 року № 145 передається у приватну власність земельна ділянка площею 7.2529 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Добропільської сільської ради Гуляйпільського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 66. 28 липня 2004 року між [PERSON] та орендар ТОВ «Перемога» в особі директора Горпинича Леоніда Васильовича було укладено договір оренди землі, предметом якого є передача земельної ділянки сільськогосподарчого призначення, яка знаходиться на території Добропільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, загальною площею 7.2529 гектарів, у тому числі ріллі 7.2529 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 25 років, зі встановленою орендною платою в натуральній формі: зерно фуражне 2000 (дві тисячі) кілограмів; зерно соняшника 100 (сто) кілограмів, або 30 кг олії соняшникової; в відробітковій формі: оранка присадибної ділянки до 0,5 га, весняна культивація присадибної ділянки до 0,5 га; ритуальні послуги: труна, транспорт для поховання, 5 кг м`яса, 3 кг олії (в разі смерті орендодавця), договір зареєстрований Гуляйпільським відділом Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК». Згідно акту визначення зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та приймання передачі об`єкта оренди від 28 липня 2004 року орендодавець [PERSON] передав, а орендар ТОВ «Перемога» прийняв земельну ділянку площею 7.2529 га, у тому числі ріллі 7.2529 га, в стані придатному для використання та у визначених межах, згідно з умовами договору оренди, яка розташована за адресою: Добропільська сільська рада. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 148125922 від 05.12.2018 земельна ділянка кадастровий \~ \~ \~ \~ номер 2321881500:08:001:0005, площею 7.2529 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на праві приватної власності належить [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 2045, виданого 05.12.2018 приватним нотаріусом Горовою Я.О. Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні було введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та діє і дотепер. Згідно з переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, село Добропілля Гуляйпільської міської територіальної громади Запорізької області (місцезнаходження орендованої земельної ділянки) з 24.02.2022 по даний час зазначена як територія активних бойових дій. Орендар ТОВ «Перемога» не виконував умови Договору в частині сплати орендної плати. Крім цього, орендар ТОВ «Перемога» взагалі не проводив обробіток земельної ділянки, чим порушив умови Договору оренди. Таким чином, наявне порушення законних прав Орендодавця, як власника земельної ділянки, яке підлягає судовому захисту, Згідно п. 38 Договору оренди дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором. Предметом даного позову є вимога про розірвання договору оренди землі на підставі систематичної несплати орендної плати. Частиною 1 ст. 627 ЦК України зазначено, що сторони, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними, а також умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Таким чином, під час укладення договору сторони є вільними у виборі умов договору, на власний розсуд та за взаємною згодою визначають умови, порядок розрахунків і платежів. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 760 ЦК України, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом. Згідно з ч.\~1 ст. 762 ЦК України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Положення стосовно орендної плати за землю містяться у ст. 21 цього Закону, де закріплено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Серед обов`язків орендаря, які перелічені у ст. 25 цього Закону, с обов`язок своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Відповідно до ст. 7 цього ж Закону право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців. Згідно зі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду. Крім того, у п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України зазначається, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Тлумачення наведених норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі, а саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Незважаючи на це, Орендар не виконував умови Договору в частині сплати орендної плати за 2023 та 2024 роки чим допустив систематичне її невнесення, що є істотним порушенням умов договору, а також підставою для розірвання договору відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України та ст. 32 ЗУ «Про оренду землі». Згідно з положеннями ч. 1\~ст. 48 ЦПК України\~сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. На позивача покладений обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок. Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Згідно\~ст. 51 ЦПК України\~якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Таким чином, ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згоден, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. У пункті 8\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~статтею 33 ЦПК України\~(2004 р.), норми якої кореспондуються зі\~статтею 51 ЦПК України\~(в редакції\~Закону № 2147-VIІІ, чинній з 15.12.2017 р.). Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. З огляду на зазначене, пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові. При цьому\~суд,\~при\~вирішенні\~спору по\~суті\~враховує\~вимоги ст.ст.\~12,\~81\~ЦПК\~України,\~відповідно\~до\~яких цивільне\~судочинство\~здійснюється\~на засадах\~змагальності\~сторін.\~Учасники\~справи\~мають рівні\~права\~щодо\~здійснення всіх\~процесуальних\~прав\~та обов`язків,\~передбачених\~законом. Кожна\~сторона\~повинна\~довести обставини,\~які\~мають\~значення для\~справи\~і \~на\~які\~вона посилається\~як\~на\~підставу своїх\~вимог\~або\~заперечень,\~крім\~випадків,\~встановлених\~цим\~Кодексом. Кожна\~сторона\~несе\~ризик настання\~наслідків,\~пов`язаних\~із\~вчиненням чи\~невчиненням\~нею\~процесуальних дій.\~Докази\~подаються сторонами та\~іншими\~учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, не скористалися. своїми процесуальними правами учасника справи, не надали відзиву на позов та не надали суду жодних доказів, якщо у них такі малися, що спростовують доводи позивача і надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, а тому суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до переконання про можливість задоволення позову до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА», як належного відповідача у справі. Відповідно до положень ст.\~141\~ЦПК\~України та приймаючи до уваги, що позовні вимоги судом задоволені, суд присуджує позивачу з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved