Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

До Кіцманського районного суду Чернівецької області через систему «Електронний суд» звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Короткий зміст заяв по суті справи. У позовній заяві позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором №257643-КС-001 про надання кредиту від 26.08.2021 року, що становить 45716,42 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 16000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах 25966,42 грн., суми заборгованості по штрафам 0,00 грн., суми прострочених платежів за комісією 3750,00 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 26.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 257643-КС-001 про надання кредиту (далі - договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». У позовній заяві позивача стверджує, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» 26.08.2021 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 257643-КС-001 про надання кредиту. 26.08.2021 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 257643-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-1322 на номер телефону [NUMBER] , що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті та було ним введено/відправлено. Позивач у позовній заяві зазначає, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 25000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , оскільки [PERSON] лише частково сплатив кошти, належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, то станом на 08.08.2025 року у нього утворилась заборгованість за договором № 257643-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 45716,42 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 16000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах 25966,42 грн., суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн., суми прострочених платежів за комісією 3750,00 грн. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 02 жовтня 2025 року, а також задоволено клопотання позивача про витребування в АТ «СЕНС БАНК» письмових доказів, які містять банківську таємницю. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 жовтня 2025 року відкладено розгляд справи та призначено розгляд справи на 11 листопада 2025 року о 10:00 год. У судове засідання 11 листопада 2025 року о 10:00 год. представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви позивач просить розглянути справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Поштове відправлення, адресоване [PERSON] , повернулось до суду з відміткою пошти «адресат відсутній». У пункті 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Працівником ПАТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено її підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля, що свідчить про додержання вимог пункту 91-1 Правил, тому суд зазначає, що за змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі. Про причини неявки у судове засідання [PERSON] суду не повідомив. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 26 серпня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - кредитодавець) та [PERSON] (далі - позичальник) уклали договір № 257643-КС-001 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма) (далі - кредитний договір) з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 25000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Тип кредиту: кредит. Строк кредиту: 24 тижнів. Процента ставка: в день 0,86470000, фіксована. Комісія за надання кредиту (далі - комісія): 3750,00 грн. Загальний розмір наданого кредиту: 25000,00 грн. Термін дії договору: до 10.02.2022 р. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 54960,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 3584,96 процентів. Цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом. Відповідно до п.2 кредитного договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. 26 серпня 2021 року [PERSON] прийняв пропозицію (оферту) укласти договір № 257643-КС-001 про надання кредиту, повністю і безумовно їх прийняв та акцептував. Відповідно до паспорта споживчого кредиту основні умови кредитування наступні: строк кредитування обраний клієнтом 24 тижні; тип процентної ставки: фіксована; комісія за надання кредиту: 3750,00 грн.; загальні витрати за кредитом 29960,00 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника 54960,00 грн. З даним паспортом споживчого кредиту [PERSON] ознайомився 26.08.2021 року. На підтвердження укладення електронного договору про надання кредиту № 257643-КС-001 від 26.08.2021 року позивачем надано візуальну форму послідовності дій клієнта щодо укладення цього договору, з якої вбачається, що 26.08.2021 року клієнт [PERSON] використовуючи номер телефону [NUMBER] , зайшов у особистий кабінет на сайті https://my.tpozyka.com, підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, паспортом споживчого кредиту, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. З анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи -https://my.tpozyka.com) від 01.07.2025 року вбачається, номер телефону позичальника [PERSON] [NUMBER] та номер банківського рахунку [NUMBER] . Згідно підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, 26.08.2021 о 17:36 згідно кредитного договору №257643-КС-001 від 26.08.2021 перераховано кошти [PERSON] на суму 25000,00 грн. На виконання ухвали суду про витребування доказів, АТ «СЕНС БАНК» 10.10.2025 надіслав суду лист № 12019-БТ-32.3/2025 від 10.09.2025 р., в якому повідомив, що [PERSON] РНОКПП [NUMBER] клієнт банку, на ім`я зазначеної особи відкрито запитувану картку № [NUMBER] , до якої долучено виписку по особовому рахунку до картки № [NUMBER] , з якої вбачається, що [PERSON] 26.08.2021 року отримав зарахування коштів в сумі 25000,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, здійсненого позивачем, [PERSON] станом на 11.08.2025 року має заборгованість за кредитним договором № 257643-КС-001 від 26.08.2021 на суму 45716,42 грн., що складається із: заборгованості за кредитом 16000,00 грн, заборгованості по відсотках 25966,42 грн., заборгованості за комісією 3750,00 грн. Доказів повного погашення заборгованості відповідачем за кредитним договором перед позивачем матеріал справи не містять. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагається, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати проценти. Судом встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором №257643-КС-001 про надання кредиту від 26 серпня 2021 року, який був укладений згідно чинного законодавства, позивач виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти, натомість доказів погашення заборгованості перед позивачем за вказаним договором у повному обсязі відповідач суду не надав. За таких обставин, є обґрунтованими доводи позивача про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту на суму 16000,00 грн. та суми прострочених платежів по процентах у розмірі 25966,42 грн. Щодо стягнення з відповідача суми прострочених платежів за комісією у розмірі 3750,00 грн., суд зазначає наступне. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У п.1 кредитного договору про надання кредиту № 257643-КС-001 від 26 серпня 2021 року передбачено, що комісія за надання кредиту становить 3750,00 грн. Позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором, до закінчення строку (терміну) дії договору (п.5.2.3. кредитного договору). Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. За приписами частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Отже, в матеріалах справи наявні докази в підтвердження обставин щодо обґрунтованості нарахування позивачем відповідачу комісії за надання кредиту у розмірі 3750,00 грн. За наведених обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved