Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 26 травня 2025 року [PERSON] звернувся до Соборного районного суду міста Дніпра із даним позовом, та просив визнати незаконним та скасувати наказ від 09.05.2025 року №4-д Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради» про оголошення йому догани. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що з 01.02.2012 року по теперішній час працює на посаді лікаря з медицини невідкладних станів другої кваліфікаційної категорії зі спеціальності медицина невідкладних станів виїзної бригади екстреної медичної допомоги Верхньодніпровської підстанції Кам`янської станції ЕМД - структурного підрозділу КП Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради». 09 травня 2025 року Наказом №4-д Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради» позивачу оголошено догану за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків, а саме порушення п.2.1, 2.3, 2.13 «Посадової інструкції лікаря з медицини невідкладних станів виїзної бригади екстреної медичної допомоги КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради». З цим наказом про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення йому догани, позивач не погоджується, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступні обставини справи. Підставою накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, стала службова записка Завідуючої Кам`янської СЕМД [PERSON] , про притягнення позивача, [PERSON] до дисциплінарної відповідальності за результатами клініко - експертної оцінки якості медичної допомоги та медичного обслуговування пацієнта [PERSON] . Звертає увагу на те, що висновок за результатами клініко експертної оцінки якості медичної допомоги та медичного обслуговування пацієнта [PERSON] , який проведено Медичною радою Кам`янської станції екстреної медичної допомоги - структурного підрозділу від 08.05.2025 року не містить конкретних посилань на пункти посадової інструкції які міг би порушити позивач під час здійснення своєї професійної діяльності у вигляді надання невідкладної медичної допомоги, а також не підписаний членами комісії, яка повинна була бути присутньою під час здійснення контролю якості наданих послуг позивачем. Скарг від родичів [PERSON] , стосовно якості надання медичних послуг бригадою швидкої медичної допомоги в складі якої був позивач, до відповідача не надходило. \~ \~ \~ \~ Стислий виклад позиції відповідача. 11 червня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача проти позову заперечував, пославшись на те, що у зв`язку з тим, що за фактами надання лікарем [PERSON] (позивачем по справі) медичної допомоги пацієнтам, були неодноразові випадки смерті останніх у його присутності, керівництвом підприємства було прийнято рішення провести клініко-експертну оцінку якості медичної допомоги та медичного обслуговування пацієнта [PERSON] (якому медична допомога надавалася лікарською бригадою екстреної медичної допомоги, керівником якої й був лікар [PERSON] ), та який теж помер у машині швидкої допомоги. За результатами клініко-експертної комісії (що створюється й функціонує відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 05.02.2016 №69 Про організацію клініко-експертної комісії якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування, були виявлені недоліки і порушення (при виконанні своїх посадових функцій) лікарем [PERSON] , і необхідним заходом з усунення яких є застосування догани останньому, посилення контролю за виконанням наказу МОЗ України від 05.06.2019 № 1269 Про затвердження та впровадження медико-технологічних документів зі стандартизації екстреної медичної допомоги; проведення індивідуальної бесіди з лікарем [PERSON] та прийняття заліку на предмет знання Протоколів надання медичної допомоги при гострому коронарному синдромі таким лікарем. З приводу посилання позивача на те, що …Наказ №220-1 від 08.05.2025 року КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради» «Про проведення комісійної перевірки» - не містить підпису В.о. генерального директора…, зазначаємо, що вказаний документ є лише проєктом наказу, що й, відповідно, не був підписаний керівником підприємства, оскільки видання такого наказу (саме про проведення комісійної перевірки) не вимагається чинним законодавством (наказ МОЗ від 05.02.2016 №69 Про організацію клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування. Позивач ознайомися з текстом проєкту наказу без повідомлення його для ознайомлення, та у відсутність законних (офіційних) підстав (позивач, перебуваючи у відрядженні у місті Дніпрі (за юридичною адресою підприємства) ознайомився з текстом такого проєкту наказу (хоча, й не повинен був) та зробив фотокопію (яку й долучив до позовної заяви)). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 26 травня 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Федоріщеву С.С. Ухвалою судді від 27 травня 2025 року було відкрито провадження у даній цивільній справі. 11 червня 2025 року до суду надійшов відзив на позов. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали свої позовні вимоги, хоч позивач і визнав, що, можливо не у повному обсязі врахував критичність стану здоров`я [PERSON] , та застосував до нього недостатні пропорції медичних препаратів. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, визначених у відзиві на позов. Допитана у судовому засіданні як свідок завідуюча Кам`янської СЕМД [PERSON] пояснила, що у діяльності позивача як лікаря швидкої допомоги впродовж короткострокового періоду було зафіксовано два випадки смерті пацієнтів з інфарктами міокарду. Після другого випадку (пацієнт [PERSON] ) керівництво було змушено провести перевірку дій лікаря, якою встановлено порушення медичного протоколу та помилки при наданні екстреної медичної допомоги пацієнту, що й зафіксовано у висновку медичної ради від 08 травня 2025 року. В подальшому позивач до суду не з`явився, представники сторін подали до суду заяви, у яких просили завершити розгляд справи у їх відсутність, при цьому представник позивача наполягав на задоволенні позову, а представник відповідача проти цього заперечував та просив у задоволенні позову відмовити. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивач з 01.02.2012 року по теперішній час працює на посаді лікаря з медицини невідкладних станів другої кваліфікаційної категорії зі спеціальності медицина невідкладних станів виїзної бригади екстреної медичної допомоги Верхньодніпровської підстанції Кам`янської станції ЕМД - структурного підрозділу КП Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради», що підтверджується трудовою книжкою позивача серії [NUMBER] . 09 травня 2025 року Наказом №4-д Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної раци» позивачу, [PERSON] , було оголошено догану за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків, а саме порушення п.2.1, 2.3, 2.13 «Посадової інструкції лікаря з медицини невідкладних станів виїзної бригади екстреної медичної допомоги КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради». З цим наказом про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення йому догани, позивач не погоджується, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступні обставини справи. Підставою накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, стала службова записка Завідуючої Кам`янської СЕМД [PERSON] , про притягнення позивача, [PERSON] до дисциплінарної відповідальності за результатами клініко - експертної оцінки якості медичної допомоги та медичного обслуговування пацієнта [PERSON] , який складено комісією з п`яти працівників відповідача, що входять до керівного складу лікарів. При цьому комісія дійшла наступних висновків: …Атерокард використано в дозі 400 мг, що суперечить протоколу надання допомоги при гострому коронарному синдромі… (що виникає через зниження кровотоку в коронарних артеріях, внаслідок чого частина серцевого м`яза не може нормально функціонувати або гине). …З сатурацією 88% не використовувався кисень… …При транспортуванні не проводив моніторинг серцевого ритму, був не готовий до проведення серцево-легеневої реанімації та дефібриляції за необхідності; не зафіксувала вид зупинки кровообігу. Зазначені недоліки могли мати причинно-наслідкове значення відповідно до кінцевого результату надання екстреної медичної допомоги бригадою ЕМД. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини, з урахуванням поданих доказів, видається більш вірогідним, ніж протилежний. В даному випадку, підставами накладання на працівника підприємства дисциплінарного стягнення стало порушення таким працівником трудової дисципліни, що підтверджується службовою запискою безпосереднього керівника працівника завідувача структурного підрозділу підприємства, в якому позивач працює лікарем, а також висновок за результатами клініко-експертної оцінки якості медичної допомоги та медичного обслуговування пацієнта ( [PERSON] ), що була проведена 08.05.2025 Медичною радою структурного підрозділу роботодавця. Базовим нормативно-правовим актом, що регулює трудові відносини всіх працівників, є Кодекс законів про працю України. Статтями 147-149 вказаного Кодексу зазначаються підстави, порядок, строк притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, і такою підставою є порушення трудової дисципліни (вчинення працівником проступку). Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях, згідно статті 142 КЗпП України, визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням роботодавця і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. Водночас, відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Верховним Судом, неодноразово, були розглянуті подібні справи (щодо застосування/накладення дисциплінарного стягнення), яким була сформована правова позиція, у відповідності до чинного законодавства, у яких саме випадках може застосовуватися дисциплінарне стягнення для працівників, та що є підставою його накладення. Зокрема, у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 219/2474/19 (провадження № 61-10005св20) зроблено висновки про те, що під порушенням трудової дисципліни потрібно розуміти винне, протиправне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків: …Вина як одна з ознак порушення трудової дисципліни є цілком необхідною для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Отже, догана є заходом дисциплінарного стягнення за вчинений працівником дисциплінарний проступок (порушення трудової дисципліни чи правил внутрішнього трудового розпорядку). Підставою застосування дисциплінарного стягнення є вчинення працівником протиправного, винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, а саме: КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Дисциплінарним проступком є винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Водночас саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне обґрунтування, тобто орган, правомочний застосовувати дисциплінарні стягнення, повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно-правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності…. Основоположними правовими актами, якими керуються у своїй діяльності центри екстреної медичної допомоги та медицини катастроф (у тому числі й відповідач), є закони України Про екстрену медичну допомогу, Основи законодавства України про охорону здоров`я, постанова Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 №1271 Про норматив прибуття бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги на місце події тощо. Екстреною медичною допомогою, відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 У Про екстрену медичну допомогу, є медична допомога, яка полягає у здійсненні працівниками системи екстреної медичної допомоги відповідно до цього Закону невідкладних організаційних, діагностичних та лікувальних заходів, спрямованих на врятування і збереження життя людини у невідкладному стані та мінімізацію наслідків впливу такого стану на її здоров`я. Частиною сьомою статті 3 вищевказаного Закону передбачено, що надання екстреної медичної допомоги людині у невідкладному стані на місці події, під час перевезення та у закладі охорони здоров`я здійснюється відповідно до медичних показань на основі клінічних протоколів і стандартів екстреної медичної допомоги, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Статтею 139 КЗпП України передбачено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно; своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця; додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці; дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Надаючи оцінку встановленим фактам та аналізуючи доводи сторін, суд бере до уваги той факт, що зазначеною клініко - експертною оцінкою якості медичної допомоги та медичного обслуговування пацієнта [PERSON] , встановлено недотримання позивачем вимог наказу Міністерства охорони здоров`я №1936 від 14.09.2021, яким затверджено клінічні протоколи (уніфіковані) надання екстреної, первинної, вторинної (спеціалізованої) та третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги, зокрема при гострому коронарному синдромі з елевацією сегмента ST, що частково визнав і сам позивач у судовому засіданні. Доказів, які б спростовували висновки комісії, суду не надано. За висновком вказаної комісії, виявлена невідповідність дій позивача згаданому Наказу МОЗ України, саме і є порушенням його функціональних обов`язків, та відповідно, підставою застосування до нього дисциплінарного стягнення. Суд не може взяти до уваги посилання позивача на відсутність скарг від родичів померлого пацієнта [PERSON] , оскільки це не означає, що позивач надавав допомогу останньому якісно й належним чином. Застосовуючи до позивача захід дисциплінарного стягнення у вигляді догани, відповідач діяв у межах своїх дискреційних повноважень, які можу полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. На цьому наголосив Верховний Суд у справі №1840/2970/18. З огляду на викладене, суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed