Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

11 вересня 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну частку (пай). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до трудової книжки, [PERSON] був членом КСП "Придніпровське" Подорожненської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області та працював на посаді лісника з 08 травня 1996 року по 21 лютого 1997 року. Згідно державного акту на право колективної власності на землю серії КР-005, рішенням Світловодської районної ради Кіровоградської області народних депутатів № 31 від 01 лютого 1995 року в колективну власність КСП "Придніпровське" передано землі, в межах планів, у розмірі 3540,9 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Даний акт не містить списків осіб, які мають право на земельну частку (пай), але це не позбавляє позивача, права на відповідну частку землі. [PERSON] з моменту його прийняття до КСП став співвласником земель КСП "Придніпровське" та відповідно до Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", має право на земельну частку (пай), але на його ім`я не видано сертифіката на право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власником земельних часток (паїв)" - документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Розмір земельної частки (паю) із земель КСП "Придніпровське" Подорожненської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області становить 5,95 га в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі (на місцевості). Враховуючи викладене, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. (а.с. 2-3) Ухвалою суду від 15 вересня 2025 року, відкрито загальне позовне провадження за даним позовом, справу призначено до підготовчого судового засідання на 09 жовтня 2025 року. (а.с. 32-33) 06 жовтня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що керівництво КСП "Придніпровське" не видало позивачу земельний сертифікат, оскільки він не був членом КСП на момент початку розпаювання земель. Крім того, відповідач не погоджується з доводами позивача про те, що він дізнався про порушення своїх прав лише в листопаді 2024 року. Вказує, що позивач пропустив встановлений законодавством строк звернення до суду, оскільки повинен був дізнатися про порушення своїх прав у момент початку розпаювання земель КСП. (а.с. 37-41) Підготовче судове засідання, призначене на 09 жовтня 2025 року, відкладено за клопотанням представника позивача до 10 листопада 2025 року. (а.с. 47) 31 жовтня 2025 року представник відповідача подав до суду додаткові пояснення по справі, відповідно до яких відповідач змінив свою правову позицію у справі, оскільки на сьогоднішній день у керівництва Великоандрусівської сільської ради відсутня повна інформація щодо порядку та умов розпаювання земель колишнього КСП "Придніпровське". Крім того, відповідач не має жодних майнових претензій у межах даного спору та не бажає створювати додаткові перешкоди для позивача у реалізації його конституційного права. Також відповідач відкликав заяву про застосування наслідків спливу позовної давності, викладену у відзиві на позовну заяву. Враховуючи викладене, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. (а.с. 50-55) Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, про місце та час судового розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. (а.с. 48) Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. (а.с. 51) У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч. 4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За нормою ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] , [INFO] , працював у КСП "Придніпровське", на посаді лісника та був його членом з 08 травня 1996 року по 21 лютого 1997 року, що підтверджується копією трудової книжки, тобто документом, що містить відомості про період роботи позивача в КСП "Придніпровське". (а.с. 6-7) Згідно із довідкою Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області № 640-04/16 від 27 листопада 2024 року, [PERSON] працював у КСП "Придніпровське", що також підтверджується протоколом правління КСП "Придніпровське" № 6 від 17 червня 1996 року та протоколом правління КСП "Придніпровське" № 2 від 21 лютого 1997 року. (а.с. 9-12, 13, 14-15) Із копії Державного акту на право колективної власності на землю серії КР-005, встановлено, що рішенням Світловодської районної ради Кіровоградської області народних депутатів № 31 від 01 лютого 1995 року у колективну власність КСП "Придніпровське" передано землі, в межах планів, в розмірі 3540,9 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с. 16-20) З додатка № 1 до вищевказаного Державного акта вбачається, що у Списку громадян - членів КСП "Придніпровське" прізвища осіб відсутні, зокрема і позивача. (а.с. 21-22) Відповідно до розпорядження голови Світловодської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 26 грудня 1996 року № 589, вартість земельної частки (пай) розміром 5,95 умовних кадастрових гектарів по КСП "Придніпровське" Подорожненської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області складає 15 008,50 грн.. (а.с. 23-24) При вирішенні спору, суд виходить з наступного. Частиною 2 ст. 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ч. 9 ст. 5 ЗК України (в редакції від 22 червня 1993 року) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому ч. ч. 6, 7 ст. 6 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 22 ЗК України (в редакції від 22 червня 1993 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право. Пунктом 1 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08 серпня 1995 року № 720/95 встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Згідно цього ж Указу право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до статей 22, 23 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) до вище зазначеного указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16 квітня 2004 року № 7, роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі. Статтею 17 Загальної декларації прав людини передбачено, що ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Правилами статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" регламентовано порядок використання нерозподілених та не витребуваних земельних ділянок і земельних часток (паїв) в разі не виділення їх власнику, не отримання документа, що посвідчує на неї право власності або яка була не виділена в натурі (на місцевості). Передбачено, що у разі, якщо до 01 січня 2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки. З огляду на викладене, а також враховуючи, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджуються належними доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред`являлися. На підставі викладеного,

Outcome: approved