Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що 02.03.2021 року між [PERSON] та акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» було укладено Кредитний договір №7065273228. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п.1.2. умов Кредитного договору кредит надається позичальнику на наступних умовах: - сума кредиту\~41099 грн; - строк користування\~12 місяців; - річні проценти\~0,01 % від суми боргу за договором; - щомісячні проценти\~2,49 % від суми кредиту. Кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) робочих днів від дня укладення договору на рахунок Позичальника [NUMBER] в АТ «ТАСКОМБАНК», та погашається безготівковим шляхом на цей же рахунок. Умови вищезазначеного Кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті. Як наслідок, станом на 01.07.2024 року заборгованість позичальника за Кредитним договором №7065273228 від 02.03.2021 року, становить 55864,20 грн, яку просить стягнути позивач, а також просить стягнути судові витрати. Ухвалою від 11.09.2025 було відкрито провадження у даній справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача, повідомлений через систему «Електронний суд». Крім того в прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач\~був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, відзив до суду не подавав. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України\~передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до змісту\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч.2\~ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.\~79,\~80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України). Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Судом встановлено, що 02.03.2021 року між [PERSON] та акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» було укладено Кредитний договір №7065273228. Відповідно до пункту 2.2. кредитного договору, цей договір, паспорт кредиту № 5273228 та умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» - складають єдиний кредитний договір. Згідно умов паспорту кредиту № 5273228 та кредитного договору №7065273228 від 02.03.2021 позичальнику надано грошові кошти в сумі 41099 грн; - строк користування\~12 місяців; - річні проценти\~0,01 % від суми боргу за договором; - щомісячні проценти\~2,49 % від суми кредиту. Кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) робочих днів від дня укладення договору на рахунок Позичальника [NUMBER] в АТ «ТАСКОМБАНК», та погашається безготівковим шляхом на цей же рахунок. Таким чином банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Умови вищезазначеного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті. Як наслідок, згідно наданого розрахунку заборгованості, станом на 01.07.2024 року заборгованість відповідача за кредитним договором №7065273228 від 02.03.2021 року, становить 55864,20 грн, з яких: - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) в сумі\~34169,05 грн; - заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена)\~в розмірі 6,14 грн; - заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) в сумі \~21689,01 грн. Кредитні кошти були надані відповідачу у спосіб зазначений у договорі, що підтверджується випискою по особовому рахунку. Таким чином банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. АТ «Таскомбанк» надсилав відповідачу повідомлення-вимогу про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення, яке відповідачем було проігнороване. Як передбачено\~статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Відповідно до частини 1\~статті 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі\~статтею 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1\~статті 612 ЦК України). Як передбачено частиною 1\~статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу\~(частина 2\~статті 1050 ЦК України). Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як передбачено частиною 1\~статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором вбачається, що відповідач частково погашав заборгованість, тобто виконував обов`язки позичальника згідно з умовами укладеного кредитного договору. Відповідач, підписуючи договір № 7065273228 від 02.03.2021 року, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, висловив свою згоду з формою договору та його умовами. Окрім того він жодним чином не спростував наявність заборгованості та з відзивом до суду не звертався. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 1, 6\~статті 81 ЦПК України). Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання, не повернув кредитні кошти у строк, встановлений договором, заборгованість підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Крім того, у відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved