Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

02 жовтня 2025 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшла вказана позовна заява, яка мотивована тим, що 25 квітня 2025 року між ТОВ ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит №71489767, за яким остання отримала кредит у сумі 4000 грн. 16 вересня 2025 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №16/09/25, відповідно до умов якого ТОВ «1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»\~ відступило ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» за плату право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі останнє набуло право вимоги грошових коштів до [PERSON] . Відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість у розмірі 12900 грн, з яких: 4000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 300 грн сума заборгованості за відсотками, 8000 грн заборгованість за пенею та 600 грн заборгованість за комісією за надання кредиту. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду і просить стягнути з відповідачки борг по кредиту та судові витрати. Ухвалою судді від 16 жовтня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження і справа призначена до судового розгляду. У судове засідання представник позивача ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» Велікданов С.К. одночасно зі зверненням до суду з позовом заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує (а. с. 3 зв.). Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не з`явилася. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання остання відсутня, інформації щодо своєї адреси суду не надала, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка вручена їй належним чином (а. с. 27-28). Враховуючи, що належним чином сповіщений відповідачка у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив на позов не подав, а також, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, об`єктивно та всебічно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом установлено,\~що 25\~квітня 2025\~року [PERSON] отримала кредит від ТОВ ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» у розмірі 4000 грн строком на 30 днів з кінцевою датою повернення 24 травня 2025 року зі сплатою відсотків за користування кредитом: 0,75% за день, а за понад строкове користування - 4%, комісії 15 %, а у грошовому виразі - 600 грн та пені 4% за день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 1186,17%,\~а орієнтовна\~загальна вартість\~кредиту складає\~4900\~грн.\~Вказаний договір\~та додаток\~до нього\~ [PERSON] \~підписала за\~допомогою одноразового\~ідентифікатора.\~Платіжним засобом\~у договорі\~зазначено картковий\~рахунок [NUMBER] (матеріали електронної справи). Кошти за кредитним договором №71489767 від 25 квітня 2025 року того ж дня перераховані [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , на картку № [NUMBER] (матеріали електронної справи). 16 вересня 2025 року між ТОВ «1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» і ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено Договір факторингу №16/09/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало за плату, а ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» прийняло належні первісному кредиторові права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимог, який підписаний ними 18 вересня 2025 року. Перехід права вимоги відбувається після підписання реєстру прав вимог (матеріали електронної справи). Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 до Договору факторингу № 18/09/25-02 від 18 вересня 2025 року ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] за договором про надання коштів у кредит №71489767 від 25 квітня 2025 року в розмірі 12900 грн, з яких: 4000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 300 грн сума заборгованості за відсотками, 8000 грн заборгованість за пенею та 600 грн заборгованість за комісією за надання кредиту (матеріали електронної справи). Відповідно до статей 526, 527, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 2 статті 517\~ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Проте, відповідно до ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Тобто, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Отже, ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за про надання коштів у кредит №71489767 від 25 квітня 2025 року. Статтею 514\~ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачка не сплачує заборгованість за кредитними договорами ні первісному кредитору, ні новому кредитору. Враховуючи викладене,\~із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором про надання коштів у кредит №71489767 від 25 квітня 2025 року в розмірі 4300 грн, з яких: 4000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 300 грн сума заборгованості за відсотками. Щодо стягнення з відповідачки 8000 грн заборгованості за пенею та 600 грн заборгованості за комісією за надання кредиту суд зазначає таке. Згідно з п. 2.2.4 кредитного договору №71489767 від 25 квітня 2025 року передбачена комісія за надання кредиту: 600 грн, яка нараховується одноразово за ставкою 15% від суми кредиту (матеріали електронної справи). Проте, у вказаному договорі не зазначено та позивачем не надано доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням кредиту, який надається відповідачу та за які товариством встановлена комісія. Отже положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за надання кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на зазначене суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача комісії у розмірі 600 грн за надання кредитних коштів. Відповідно до\~ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022, а також п. 18\~Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, суд вважає, що нарахування неустойки в сумі 8000 грн за невиконання грошового зобов`язання за період з 25 квітня 2025 року по 27 вересня 2025 року є неправомірним, а відтак задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Так, представник позивача просить стягнути витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути 807,39 грн понесених та документально підтверджених судових витрат у виді сплаченого судового збору при зверненні до суду з даним позовом, пропорційно задоволеним вимогам. Відповідно до ч, 1, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8 статі 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (§80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (§95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З огляду на викладене, визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги норми ч. 4 ст. 137 ЦПК України, характер спірних правовідносин, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 2000 грн понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції. Отже, судові витрати позивача у справі становлять 4422,40 грн, які складаються із судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам також необхідно стягнути 1474,13 грн понесених і документально підтверджених судових витрат, які складаються зі сплаченого судового збору (а. с. 6, 12).

Outcome: partial