Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Представник позивача акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до\~суду з\~позовом,\~в якому\~просив суд\~стягнути з\~ [PERSON] на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» суму заборгованості за Кредитними договорами № 2001236915901 від 30.01.2019 у розмірі 45650,92 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~представник позивача\~зазначив,\~що 30.01.2019\~між АТ\~«Перший Український\~Міжнародний Банк»\~та [PERSON] укладено Кредитний договір № 2001236915901, на підставі якого відповідачу видано кредитку картку з кредитним лімітом 3000,00 грн, який пізніше було підвищено до 25555,00 грн. Відповідач користуючись кредитними коштами не виконує свої зобов`язання і станом на 04.02.2025 у нього перед банком виникла заборгованість в сумі 45650,92 грн, яка складається з: - 25554,97 грн.\~сума заборгованості за кредитом; - 20095,95 грн.\~сума заборгованості по процентам, - 0,00 грн заборгованість по комісії, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь, а також сплачений судовий збір в розмірі 2422,4 грн. Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу вимоги про виконання грошових зобов`язань, яка ним не була виконана. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 03 червня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, звернувся до суду із заявою про закриття провадження в якій зазначив, що під час розгляду справи відповідач погасив заборгованість у повному обсязі, в зв`язку з чим, просить вирішити питання щодо стягнення з відповідача судового збору. Відповідачка [PERSON] в судове\~засідання надала\~заяву про долучення доказів щодо погашення боргу перед акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк». Згідно з вимогами ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено,\~що 30.01.2019\~між АТ\~«Перший Український\~Міжнародний Банк»\~та [PERSON] укладено Кредитний договір № 2001236915901, на підставі якого відповідачу видано кредитку картку з кредитним лімітом 3000,00 грн, який пізніше було підвищено до 25555,00 грн. Згідно зі\~ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 30.01.2019, з умовами якої погодився відповідач, про що свідчить наявність його власноручного підпису в ній, визначено базову відсоткову ставку, розмір щомісячних платежів, розмір комісії, тощо. Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 06.13.2018 р.), затвердженої рішенням Правління АТ «Перший Український Міжнародний Банк» протокол, передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно з п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Перший Український Міжнародний Банк» свої зобов`язання перед відповідачем виконав, що підтверджується випискою особового рахунку з 30.01.2019 року по 04.02.2025р. Згідно зі\~ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до умов Договорів комплексного банківського обслуговування фізичних осіб строк кредитного ліміту становить 12 місяців з дня надання кредитного ліміту, відповідач повинен був щомісячно погашати кредит, сплачуючи крім цього відсотки за користування коштами. Встановлено, що відповідач не дотримувався умов Кредитного договору № 2001236915901 від 30.01.2019 року, внаслідок чого станом на 04.02.2025 в нього виникла заборгованість перед Банком в розмірі 45650,92 грн, яка складається з: 25554,97 грн\~сума заборгованості за кредитом; 20095,95 грн\~сума заборгованості по процентам, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості та випискою/особовим рахунком. Відповідно до ст.ст.\~526,1054 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. За частиною 1\~ст.\~530Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами ст.ст.\~549,611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). Як вбачається з копії платіжних інструкції на переказ готівки № TR 74534561.96503.20916 від 31.07.2025 року, та копії квитанції № А0000000031010 від 31.07.2025 року, [PERSON] сплатила заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 46022,6 грн. Таким чином, суд встановив, що [PERSON] після звернення Позивача з даним позовом до суду, відкриття провадження у справі і до початку розгляду справи по суті, сплатила позивачу заборгованість за кредитним договором, чим фактично визнала позов, добровільно погасила заборгованість, а тому суд дійшов до висновку що позов задоволенню не підлягає. При цьому, розглянувши клопотання представника позивача про закриття провадження у справі, з підстав відсутності предмета спору, суд відмовляє у його задоволенні, оскільки сума боргу була сплачена відповідачем під-час розгляду справи, тобто станом на дату подачі позову та відкриття провадження у справі, предмет спору по справі існував. Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Таке правозастосування\~узгоджується із\~правовими висновками\~Верховного Суду викладеними у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21). Одночасно суд вважає, що з Відповідача на користь Позивача необхідно стягнути судові витрати у відповідності до ч.1\~ст.142 ЦПК України, так як Відповідач погасив заборгованість за кредитним договором лише після звернення Позивача до суду з даним позовом. Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, зазначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову,\~визнання позову відповідачем\~до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору. Враховуючи, що Відповідач фактично визнав позов до початку розгляду справи по суті, сплативши Позивачу повну суму заборгованості, суд, відповідно до приписів ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~та ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у даному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення Позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: dismissed