Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Позивач в особі представника - адвоката Бутиріна Я.Я. звернулась до суду із позовом до [PERSON] , приватного нотаріуса КМНО Войстрік О.В. про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого на ім`я [PERSON] , визнання за нею права власності в порядку спадкування на частини квартири. Посилається на те, що квартира [ADDRESS] належала у рівних долях подружжю - [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя [PERSON] склала заповіт на її користь, а саме заповіла частки квартири [ADDRESS] . [PERSON] - чоловік [PERSON] , за життя склав заповіт, яким заповів частки спірної квартири [PERSON] , який помер [INFO] . Зазначає, що [PERSON] була непрацездатною вдовою та на день смерті свого чоловіка - [PERSON] мала право на обов`язкову частку у спадковому майні, а саме на частки спірної квартири, разом на . Приватним нотаріусом КМНО Войстрік О.В. не було враховано вищевказані обставини, свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] було видано з порушеннями положень ст. 1241 ЦК України, а обов`язкова частка у розмірі спірної квартири має належати позивачу, як спадкоємиці за заповітом після смерті [PERSON] ..З урахуванням викладеного вона звернулася із вказаним позовом до [PERSON] - сестри [PERSON] , яка після його смерті подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини та приватного нотаріуса київського міського нотаріального округу Войстрік О.В., яка видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] .. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30.04.2025 року відкрито провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Витребувано у приватного нотаріуса Войстрік О.В. завірену копію спадкової справи № 11/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Витребувано у приватного нотаріуса Гуд Лариси Миколаївни завірену копію спадкової справи № 03/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Витребувано у приватного нотаріуса Коберської Олени Юріївни завірену копію спадкової справи № 4/2025 до майна померлого [INFO] [PERSON] 26.05.2025 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, поданий адвокатом Широкопояс О.В., який долучений до матеріалів справи, з якого вбачається, що відповідач [PERSON] заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя не скористалася своїм правом на обов`язкову частку у спадковому майні, державна реєстрація спірної частки нерухомого майна - частки квартири [ADDRESS] не була проведена. Обов`язкова частка не входить до складу спадщини, спадкуванню підлягає саме майно. Право на обов`язкову частку у спадщині не входить до складу спадщини (спадкова маса) і не може бути передано спадкоємцеві в порядку спадкування, вважає, що позов не обґрунтований. 04.06.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, подана адвокатом Бутиріним Я.Я., яка долучена до матеріалів справи, з якої вбачається, що позивач заперечує проти доводів, викладених у відзиві на позов. На спростування зазначає, що приписи ст. 1241 ЦК України застосовуються до випадків спадкування за заповітом. [PERSON] в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на момент смерті свого чоловіка [PERSON] проживала разом з ним і була зареєстрована. Відповідачем не враховано, що після смерті [PERSON] прийняття спадщини у загальному порядку (включаючи обов`язкову частку) здійснила позивач, але нотаріусом було видано свідоцтво на спадщину на ім`я [PERSON] без врахування обов`язкової частки [PERSON] , тому позивач змушена просити суд скасувати вищезазначене свідоцтво про право на спадщину за заповітом і просити визнати за нею право власності на (обов`язкову частку [PERSON] ). Посилання відповідача [PERSON] на те, що обов`язкову частку прямо виключено зі спадщини не може застосуватись до спірних правовідносин. 11.06.2025 року від адвоката Іванченко О.І. - представника приватного нотаріуса КМНО Войстрік О.В. надійшов відзив на позов, який долучений до матеріалів справи, з якого вбачається, що заперечуючи проти задоволення позову відповідач посилається на те, що нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право. Крім того, [PERSON] відмовилась від обов`язкової частки у спадковому майні після смерті [PERSON] шляхом подання 09.08.2023 року нотаріусу письмової заяви. Зміст ст. 1273 ЦК України щодо права на відмову від прийняття спадщини нотаріус КМНО Войстрік О.В. роз`яснила. [PERSON] при відкритті спадкової справи після смерті [PERSON] також у письмовій заяві повідомив нотаріуса що у померлого є дружина [PERSON] , яка має право на обов`язкову частку у спадщині та відмовилась від неї. Таким чином нотаріус дотрималася вимог ст. 1241 ЦК України та положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. За таких обставин, відсутні порушення права позивача на отримання обов`язкової частки у спадщині після смерті [PERSON] 13.06.2025 року від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив, подані адвокатом Широкопояс О.В., які долучені до матеріалів справи, з яких вбачається, що заперечуючи проти доводів позивача, викладених у відповіді на відзив, відповідач посилається на те, що [PERSON] не приймала спадщину в загальному порядку, а є спадкоємицею за заповітом на частини квартири, тому не може претендувати на обов`язкову частку у спадковому майні. Іншого зареєстрованого майна після на час відкриття спадщини смерті [PERSON] не виявлено. [PERSON] за життя вже розпорядилася своїм правом на обов`язкову частку - відмовилась від неї, подавши відповідну заяву приватному нотаріусу. Таким чином, право позивача [PERSON] на спадкове майно у вигляді обов`язкової частки [PERSON] після смерті [PERSON] не порушено. Ухвалою від 23 вересня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Бутирін Я.Я. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Широкопояс О.В заперечувала проти задоволення позову, зазначила, що права [PERSON] не порушено, оскільки у матеріалах, витребуваної за клопотанням представника позивача спадкової справи до майна померлого [PERSON] міститься нотаріально посвідчена заява [PERSON] , якою вона відмовилась від прийняття спадщини де б вона не була і з чого б вона не складалась після смерті чоловіка [PERSON] . В судовому засіданні представник відповідача приватного нотаріуса КМНО Войстрік О.В. - адвокат Іванченко О.І. заперечувала проти позову з підстав, викладених у відзиві на позов, зазначила, що нотаріус є неналежним відповідачем в цій категорії справ, а також, що права позивачки не порушено, посилаючись на нотаріально посвідчену заяву [PERSON] від 09.08.2023 року про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, представників відповідачів, дослідивши письмові докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно, з`ясувавши обставини справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 30.01.2004 року [PERSON] та [PERSON] в рівних долях було приватизовано квартиру [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житлові № 59-1084 . За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 17.10.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Карташевою Н.В., зареєстровано у реєстрі за № 641, яким заповів належну йому 1/2 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 02.03.2023 року, серія [NUMBER] . 04.08.2023 року приватним нотаріусом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войстрік Оленою Василівною було заведено спадкову справу за № 11/2023 до майна [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно з матеріалами спадкової справи 04.08.2023 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини в якій також повідомив про те, що спадкоємцем, що має право на обов`язкову частку у спадщині є дружина померлого [PERSON] . 09.08.2023 року [PERSON] подала приватному нотаріусу київського міського нотаріального округу Войстрік О.В. заяву в якій заявила, що спадщину у встановлені законом строки не приймає та усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для неї істотне значення, без застосування до неї фізичного та психічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею цією заявою відмовляється від прийняття спадщини, де б вона не була та з чого б вона не складалась, після смерті чоловіка [PERSON] . Зазначила, про те, що їй відомо, що відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Зміст ст. 1273 ЦК України щодо права на відмову від прийняття спадщини, їй нотаріусом роз`яснено. Підпис [PERSON] засвідчений нотаріально (а. с.73). 18 вересня 2023 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса київського міського нотаріального округу Войстрік О.В. із заявою в якій просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Крім того, засвідчив, що йому відомо про те, що дружина померлого [PERSON] відмовилась від обовязкової частки у спадщині. ( а.с. 77) 18.09.2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войстрік Оленою Василівною було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом,зареєстровано в реєстрі за №472, відповідно до якого власником, спадкового майна, а саме 1/2 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] став [PERSON] (а.с. 91). Відповідно до заповіту, посвідченого 23.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Карташевою Н.В., [PERSON] заповіла всю належну їй на праві приватної власності частку квартири [ADDRESS] [PERSON] (а.с.128). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 14.10.2023 року, серія [NUMBER] . (а.с.119). 24.04.2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуд Л.М. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом , зареєстровано в реєстрі за № 271 згідно з яким власником, спадкового майна, а саме 1/2 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] стала [PERSON] (а.с.143). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 31 січня 2025 року, серія [NUMBER] (а.с. 156). Із матеріалів спадкової справи, заведеної 12.02.2025 року приватним нотаріусом Коберською О.Ю. за № 4/2025 до майна [PERSON] , вбачається, що [INFO] [PERSON] , сестра померлого - подала заяву про прийняття спадщини після його смерті (а.с.155 зворот) Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено вимогами ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч. 1ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). За правилами ч. 1ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Згідно із ст. 69 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Оскільки матеріалами справи встановлено, що [PERSON] за життя, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 1273 ЦК України, відмовилась від прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , така відмова є безумовною і беззастережно, у суду відсутні підстави для задоволення позову. Окремо слід зазначити. Звертаючись до суду із позовом позивач визначила відповідачем приватного нотаріуса київського міського нотаріального округу Войтрік О.В. не вказавши в позові які саме права та інтереси позивача нею порушені. Відповідно ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Відповідачем є та зі сторін у процесі, яка вказується позивачем як порушник його права. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Тому, неналежним відповідачем є особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом. Як вбачається зі змісту ст. 51, 175 ЦПК України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. В ході розгляду справи клопотань щодо заміни неналежного відповідача до суду не надходило. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 10.09.2021 клопотання представника позивача щодо заміна відповідача було залишено без розгляду, оскільки було подано після закриття підготовчого провадження. У постанові від 14.08.2019 у справі № 519/77/18 Касаційний цивільний суд вказав, що положеннями частин першої та другої статті 1 Закону «Про нотаріат» визначено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Виходячи з аналізу вказаних норм судом касаційної інстанції зроблено висновок про те, що нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування, а отже, з урахуванням вищенаведених норм закону це є також підставою для відмови у задоволенні позову. Згідно з ч.1 ст.76, ч. 1 ст.77 та ст.80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які виникли із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войстрік Олени Василівни про визнання права на обов`язкову частку. Відповідно до частини першої-другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. В частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до такого. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги(ч. 3ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Судом встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду [PERSON] 22 квітня 2025 року уклала з Адвокатським об`єднанням «Пані Права» (код ЄДРПОУ 45828020), в особі керуючого партнера Широкопояс Олени Володимирівни, договору на надання правничої допомоги № 10/2025 разом з Додатком 1 до договору (розрахунок винагороди за надання професійної правничої допомоги). Згідно з п. 1.1 цього Договору Виконавець зобов`язується надати клієнту правничу допомогу - здійснювати захист Клієнта, представництво Клієнта, надавати правничу допомогу в порядку та на умовах, визначених цим Договором, а Клієнт зобов`язується прийняти надані послуги та здійснити їх оплату, а також відшкодувати фактичні витрати, необхідні для виконання даного Договору, в порядку, протягом строку, на умовах і в обсязі, визначених в цьому Договорі. Відповідно до п. 1.2. предметом даного Договору є надання Виконавцем правничої допомоги Клієнту, а саме: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід Клієнта; складення заяв, інших документів правового характеру; представництво інтересів у судах усіх інстанцій та юрисдикцій. Згідно з пунктом 2.1. ціна Договору, розмір гонорару (винагороди) Виконавця, строки та порядок розрахунків погоджені Сторонами та зазначені у Додатку № 1 до даного Договору. Відповідно до Додатку 1 до Договору про надання правничої допомоги від 22.04.2025 року № 10/2025, сторони дійшли згоди, що, враховуючи складність правовідносин (спадкові правовідносини), ціну позову та значенням результатів розгляду справи для Замовника сторони, вартість роботи адвоката становить 1000 грн/год. Участь в судових засіданнях складатиме 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень. 27.10.2025 року до суду від представника позивача - адвоката Широкопояс О.В. надійшло клопотання про долучення доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу та повідомлено, що Адвокатське об`єднання «Пані Права» (ЄДРПОУ 45828020) з 02.09.2025 року перебуває в стані припинення на підставі рішення засновників, тому [PERSON] 04.08.2025 року уклала договір на надання правничої допомоги № 5/2025 з Адвокатським бюро «Олени Широкопояс». Договір було укладено на тих же умовах, що і договір з Адвокатським об`єднанням «Пані Права». В матеріалах справи міститься акти приймання-передавання наданих послугза договором про надання правничої допомоги від 22.04.2025 року № 10/2025. Згідно з актом передачі-приймання наданих послуг № 1 від 26.05.2025 року адвокатом було здійснено аналіз позову з доданими документами, судової практики, підготовка та подано відзив на позов через Електронну підсистему «Електронний суд» (справа 755/7126/25) -7 годин, вартість наданих послуг - 7000,00 гр Згідно з актом передачі-приймання наданих послуг № 2 від 03.07.2025 року: 13.06.2025 - адвокатом було підготовлено та подано заперечення на відповідь на відзив через підсистему «Електронний суд» - 2 години - вартість наданих послуг 2000,00 грн; 24.06.2025 - відвідування Дніпровського районного суду м. Києва, участь у підготовчому судовому засіданні у справі (справа 755/7126/25) -2500,00 грн. Згідно з актом передачі-приймання наданих послуг № 3 від 30.07.2025 року28.07.2025 - відвідування Дніпровського районного суду м. Києва, участь у підготовчому судовому засіданні у справі (справа 755/7126/25) - 2500,00 грн. В матеріалах справи також містяться акти приймання-передавання наданих послуг за договором про надання правничої допомоги № 5/2025 від 04.08.2025 року:№ 1 від 10.10.2025, № 2 від 28.10.2025 року № 3 від 07.11.2025 року за договором про надання правничої допомоги від 22.04.2025 року № 10/2025, які містять перелік виконаних робіт, а саме - відвідування Дніпровського районного суду м. Києва, участь у судовому засіданні у справі (справа 755/7126/25). Крім того до матеріалів справи долучено копії платіжних інструкцій від 28.05.2025 року № 2PL578525 на суму 7000,00 грн. (за надані послуги згідно акту №1 від 26.05.2025 р.), від 03.07.2025 р. № @PL3377964 на суму 4500,00 грн. (за надані послуги згідно акту №2 від 26.05.2025 р.), від 31.07.2025 року № PL217841 на суму 2500, 00 грн. (за надані послуги згідно акту №3 від 30.07.2025 р.) про сплату на рахунок Адвокатського об`єднання «Пані Права» витрат на правничу допомогу за договором про надання правничої допомоги від 22.04.2025 року № 10/2025, а також акти передачі-приймання наданих послуг від 10.10.2025р. № 2PL259752 на суму 2500,00 грн. (за надані послуги згідно акту № 1 від 10.10.2025 р.), від 30.10.2025 р. № 2PL259752 на суму -5000,00 грн. (за надані послуги згідно акту № 2 від 28.10.2025 р.); від 07.11.2025 № 2PL229185 на суму - 2500,00 грн. (за надані послуги згідно акту № 3 від 07.11.2025 р.) про сплату на рахунок Адвокатського об`єднання «Пані Права» витрат на правничу допомогу за договором про надання правничої допомоги від 04.08.2025 року № 5/2025. Всього на суму -24 000,00 грн. Надавши оцінку наданим відповідачем [PERSON] доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з позивача на її користь судових витрат, суд дійшов висновку про достатність правових підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 24 000,00 грн. 08 травня 2025 р. між адвокатом Іванченко О. І. та приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Войстрік О. В. було укладено Договір про надання правової допомоги № б/н. Відповідно до п. 1.1. Договору Адвокат зобов`язується надати за дорученням Клієнта юридичні послуги в обсязі та на умовах, передбачених Договором, а Клієнт зобов`язується приймати та оплатити надані послуги. Згідно з п. 6.1. Гонорар складається з суми вартості послуг, які узгоджені Сторонами та зазначені в актах приймання-передачі наданих юридичних послуг. В матеріалах справи містяться акти приймання-передавання наданих послуг та платіжні інструкції про сплату на рахунок адвоката Іванченко О.І. витрат на правничу допомогу, зокрема: акт № 1 приймання - передачі наданих послуг з детальним описом від 24.06.2025 року та квитанціями на суму 4000,00 грн. та 2500,00 грн.; - актом № 2 приймання - передачі наданих послуг з детальним описом від 28.07.2025 року та квитанцією на суму 2500,00 грн.; - актом № 3 приймання - передачі наданих послуг з детальним описом від 23.09.2025 року та квитанцією на суму 2500,00 грн.; - актом № 4 приймання - передачі наданих послуг з детальним описом від 28.10.2025 року та квитанцією на суму 2500,00 грн.; - актом № 5 приймання - передачі наданих послуг з детальним описом від 05.11.2025 року та квитанцією на суму 2500,00 грн.; - актом № 6 приймання - передачі наданих послуг з детальним описом від 12.11.2025 року та квитанцією на суму 2500,00 грн. Всього на суму - 19 000, 00 грн. Надавши оцінку, наданим представником відповідача - приватного нотаріуса київського міського нотаріально округу - Войстрік О.В., адвокатом Іванченко О.І., доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з позивача на її користь судових витрат, суд дійшов висновку про достатність правових підстав для стягнення з позивача на користь відповідача - приватного нотаріуса київського міського нотаріального округу Войстрік О.В. витрат на правничу допомогу у розмірі 19 000,00 грн. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України і в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати, понесені позивачем, не підлягають стягненню з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved