Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Позов обґрунтовано тим, що 04.12.2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1313455 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в сумі 5000 гривень на строк 30 днів з відсотковою ставкою 1.9% в день. 07.09.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» укладено договір факторингу №1-07092021, відповідно до умов якого останнє набуло право вимоги за кредитним договором укладеним з відповідачем. В свою чергу ТОВ «ФК «Айкон Дебт Коллекшн» набув права грошової вимоги до відповідача 07.09.2021 року на підставі укладеного з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» договору відступлення права вимоги № 2-07/09/2021. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, тому виникла заборгованість в сумі 10 685 грн. Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором, а також понесені судові витрати. 28.10.2025 представник відповідача подав відзив на позов в якому зазначив, що відповідач позовні вимоги не визнає, оскільки між ним та позивачем немає жодних правовідносин, які б були підставою для оплати саме позивачу заборгованості, що виникла у відповідача саме перед ТОВ «Лінеура Україна». Представник позивача 30.10.2025 подав відповідь на відзив якому зазначив, що ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» набуло право грошової вимоги до відповідача на підставі договору факторингу та згідно переданих реєстрів. 07.09.2021 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп», вже як новий кредитор відступив право вимоги до відповідача на користь ТОВ «ФК «Айкон Дебт Коллекшн» відповідно до договору № 2-07/09/2021 про відступлення права вимоги. Таким чином на підставі укладеного договору факторингу, договору про відступлення права вимоги та наданих витягів з реєстрів боржників підтверджується перехід до позивача права грошової вимоги до відповідача. Предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги. Представник позивача в судові засідання не з`являвся, просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідач та його представник в судові засідання не з`являлись, про день та час слухання справи були повідомлені належим чином. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вважає розгляд справи провести за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. 04.12.2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір №1313455 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який був підписаний у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», згідно якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 5000 грн. строком на 30 днів, цільове призначення - на споживчі потреби, з визначенням умов зі сплати процентів за користування кредитом 1,9% в день. Відповідач отримав кредитні кошти в сумі 5000 грн. на свій картковий рахунок, зазначений в договорі, що підтверджується листом ТОВ "УПР", адресованим ТОВ "Лінеура Україна" про успішне перерахування коштів на платіжну картку [NUMBER] 04.12.2020 року о 16:37:08 в сумі 5000 грн. на підставі договору на переказ коштів ФК-19/03/21 від 12.03.2019 року (а.с.37). Згідно з виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 12.06.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 10 685 грн., яка складається з 5000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 5685 грн. прострочена заборгованість за процентами. 07.09.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» було укладено Договір факторингу №1-07092021, відповідно до якого до ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №1313455 від 04.12.2020. 07.09.2021 між ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» було укладено Договір відступлення права вимоги №2-07/09/2021, відповідно до якого до ТОВ «ФКАЙКОН ДЕБТКОЛЛЕКШН» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №1313455 від 04.12.2020. Отже, ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] , щодо погашення наявної в нього заборгованості, що повністю узгоджується з положеннями ст. 514 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Із ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 514 ЦК України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконав, що виявилося у неповернення кредитних коштів, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої заборгованості за кредитним договором №1313455 від 04.12.2020, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості є обґрунтованими і підлягають до задоволення частково в розмірі простроченої суми заборгованості за сумою кредиту - 5000 грн. та простроченої суми заборгованості за процентами в розмірі 2850 грн., нарахованих в межах строку кредитного договору - 30 днів, оскільки позивачем не надано доказів пролонгації зазначеного кредитного договору відповідно до п. 4.1.-4.4 Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.12.2020 року. При визначенні розміру відсотків, які підлягають стягненню з відповідача за кредитним договором, судом враховано, що відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування, що узгоджується з висновками викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 року, у справі 910/4518/16. А відтак, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками нарахованими поза межами строку кредитування задоволенню не підлягають. Окрім того стороною не надано розрахунку заборгованості, а надано тільки виписку з особового рахунку, де зазначено загальні суми заборгованості по тілу та відсотках. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТКОЛЛЕКШН» судові витрати пропорційно сумі задоволених позовних вимог у розмірі 1779 грн. 68 коп. судового збору. Також, відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Суд враховує висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі №922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, а суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Інтереси позивача у даній справі представляє адвокат Пархомчук С.В., який діє на підставі Договору №09/07/2025 про надання правової допомоги від 09.07.2025. Однак представником позивача долучено в обґрунтування витрат на правову допомогу лише Договір №09/07/2025 про надання правової допомоги від 09.07.2025. Інших доказів, які б підтверджували факт понесення витрат на правову допомогу, зокрема наприклад Акту про отримання правової допомоги, платіжної інструкції, рахунку, тощо із з яких вбачалося б, що позивач сплатив представнику адвокату Пархомчук С.В. за послуги 10500 грн. матеріали справи не містять. А тому такі витрати поверненню не підлягають. Із врахування всього вище зазначено суд приходить до переконання про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial