Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Горохівської міської ради, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення Горохівської міської ради від 07.12.2022 року №28-23/2022 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] » для обслуговування тваринницького приміщення орієнтовною площею 0,50 га (землі для іншого сільськогосподарського призначення КВЦПЗ -1 0.13) с. Журавники Луцького району Волинської області». Позов вмотивований тим, що з [PERSON] є власником 1/1 частки навісу складу /А-1/ загальною площею 1093,7 кв.м. за адресою [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] на підставі рішення відповідача - Горохівської міської ради №28-23/2022 яким надано дозвіл [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування тваринницького приміщення, здійснив реєстрацію вищевказаної земельної ділянки за собою, за кадастровим номером 0720881600:01:001:3642 на 0,30 га, на якій знаходиться навіс, належний на праві власності позивачу [PERSON] . Посилаючись на ч.2 ст. 134 ЗК України, зауважує, що не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі: розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, у зв`язку із чим вважає, що оскаржуване рішення Горохівською міською радою прийняте з порушенням норм матеріального права. 07 липня 2023 року представник відповідача за первісним позовом - Горохівської міської ради подав відзив на позов, в якому за перечив порушення прав та інтересів [PERSON] оскільки право власності на об`єкт позивач набув після прийняття оскаржуваного рішення міської ради. Вказує, що земельна ділянка залишається номінальною власністю Горохівської міської ради, винятково на сесії вирішуватиметься питання про розпорядження даним об`єктом нерухомого майна. Просить у задоволенні позову відмовити. 21 липня 2023 року позивач за первісним позовом [PERSON] подав відповідь на відзив, в якому не погоджуючись із доводами викладеними у відзиві Горохівської міської ради зазначив, що питання про передачу в оренду майна вирішено без врахування знаходження на земельній ділянці нерухомого майна, яке перебуває у власності [PERSON] . Також зауважує, що [PERSON] на підставі оскаржуваного рішення вже розпочав реєстрацію своїх прав на землю, що не відповідає доводам викладених у відзиві Горохівської міської ради в цій частині. 25 липня 2023 року [PERSON] подав зустрічну позовну заяву до [PERSON] , державного реєстратора Берестечківської міської ради Волинської області про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства та визнання протиправним та скасування запису про реєстрацію права власності. У зустрічному позові вказує, що не погоджується із позовними вимогами [PERSON] у первісному позові, вважає їх передчасними, необґрунтованими та такими які не підлягають до задоволення оскільки [PERSON] не вказує, які документи використовував сертифікований інженер-землевпорядник при складанні відомостей про земельну ділянку, на якій розташоване приміщення, не долучає документи за якими сільськогосподарському суб`єкту господарювання в с. Журавники Горохівського району виділялась земельна ділянка для будівництва і обслуговування господарських приміщень і споруд. Вважає, що свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства від 08 листопада 2021 року, реєстр № 674 виданий [PERSON] не уповноваженим органом та з порушенням процедури його видачі після реорганізації Журавниківької сільської ради, приєднання її до Горохівської міської ради та втрати повноважень, без підпису голови Горохівської міської ради та гербової печатки Горохівської міської ради а тому є таким, що не відповідає вимогам закону та є недійсним. Окрім того, вважає технічний паспорт від 15 лютого 2023 року, таким, що не відповідає вимогам нормативно-правових документів, які регулюють процедур у проведення інвентаризації приміщень та виготовлення технічних паспортів на об`єкти нерухомого майна, оскільки приміщення «навісу складу /А-1/не являється об`єктом нерухомого майна. Просить також стягнути солідарно з відповідачів за зустрічним позовом на його користь судові витрати в сумі 11074 грн, які складаються із судового збору в сумі 1074 грн та витрат на правову допомогу в сумі 10000 гривень. 02 серпня 2023 року [PERSON] подав клопотання в якому зазначає, що [PERSON] при подачі зустрічного позову не вказав про порушення його права заявленням первісного, а тому просить відмовити у прийнятті зустрічного позову. Ухвалою суду від 28.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за позовом [PERSON] до Горохівської міської ради, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення Горохівської міської ради. Ухвалою суду від 25.07.2023 року до участі в справі залучено СВК «Журавники» у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Ухвалою суду від 08.08.2023 року, після усунення недоліків, зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , державного реєстратора Берестечківської міської ради Волинської області про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства та визнання протиправним та скасування запису про реєстрацію права власності прийнято до спільного розгляду з первісним, задоволено заяву про забезпечення доказів шляхом витребування доказів. Ухвалою суду від 01.11.2023 року відмовлено [PERSON] у збільшені позовних вимог за первісним позовом. Ухвалою суду від 01.11.2023 року задоволено клопотання позивача за первісним позовом про призначення комплексної судової будівельно-технічної та земельної експертизи. На час проведення експертизи провадження зупинено. Ухвалою від 07.12.2023 року після відновлення провадження погоджено строки проведення експертизи. Ухвалою від 23.01.2025 року після відновлення провадження задоволено клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів та забезпечення безперешкодного доступу до об`єкта. Ухвалою суду від 06.05.2025 року у зв`язку із надходженням висновку експертів за результатами проведення комплексної судової будівельно технічної та земельно-технічної експертизи №4948-Е від 28 квітня 2025 року відновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 11.06.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач за первісним позовом та його представник в судовому засіданні, вимоги первісного позову підтримав та просив первісний позов задовольнити в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову просив відмовити за безпідставністю та недоведеністю вимог. Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення первісного позову заперечив та просив в задоволенні первісного позову відмовити. Зустрічний позов представник відповідача підтримав та просив цей позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача за первісним позовом Горохівської міської ради в судовому засіданні первісний та зустрічний позови не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - СВК «Журавники» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь яких заяв, клопотань чи заперечень не від нього на адресу суду не надходило. Представник відповідача за зустрічним позовом - державний реєстратор\~Берестечківської міської\~ради Волинської\~області в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь яких заяв, клопотань чи заперечень не від нього на адресу суду не надходило, відзив на позов не подавав. Заслухавши пояснення учасників цивільного провадження, дослідивши повно та всебічно обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги первісного та зустрічного позовів, об`єктивно оцінивши докази, їх належність та допустимість як кожного окремо так і в сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходячи із принципу верховенства права, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що державним реєстратором Берестечківської міської ради Волинської області 01 березня 2023 року за реєстраційним номером 2700274507080 було зареєстровано право власності за [PERSON] на закінчений будівництвом об`єкт навіс складу /А-1/, площею 1093,7 кв.м. Для реєстрації були надані наступні документи: свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), серія та номер: 674, виданий 08.11.2021, видавник: Журавниківська сільська рада; документ, що підтверджує присвоєння закінченому будівництвом об`єкту адреси, серія та номер: 17, виданий 10.02.2022, видавник: Горохівська міська рада; акт приймання-передачі, серія та номер: б/н, виданий 11.11.2021, видавник: Комісія з розподілу пайового фонду СВК Журавники; інший тип договору, виписка з протоколу, серія та номер: 5, виданий 10.11.2021, видавник: Комісія з розподілу пайового фонду СВК Журавники (а.с.13том 1). Станом на 15 лютого 2023 року КП «ВОЛИНЬПРОЕКТ» на замовлення [PERSON] було виготовлено технічний паспорт об`єкта за адресою [ADDRESS] . Технічний паспорт містить схему розташування будівель та споруди навіс складу А-1, характеристику на будівлю, відомості про обчислення площі об`єкту, рішення виконавчого комітету Горохівської міської ради Луцького району Волинської області про присвоєння адрес об`єктам нерухомого майна, у тому числі й насіву складу [ADDRESS] (а.с.14-22 том 1). Присвоєння адреси навісу складу також підтверджується довідкою старости Журавниківського старостинського округу №22 від 12.01.2022 року (а.с.88 том 1) Окрім того, матеріали справи містить копію свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ВЛ №289281, виданого 08 листопада 2021 року, який має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства селянської спілки «Зоря» с. Журавники Горохівського району Волинської області відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 26 березня 2001 року. Частка [PERSON] визначена в розмірі 78800 грн. Свідоцтво містить відмітку про видачу майна в натурі згідно акта прийому передачі від 11.11.2021 року згідно рішення комісії протокол №5 від 10.11.2021 року. Долучено також виписку з протоколу №5 засідання комісії по розподілу пайового фонду від 10.11.2021 року підписану головою комісії та секретарем засідання, відповідно до якої вирішено видати [PERSON] згідно свідоцтва № [NUMBER] серія [NUMBER] майно, у тому числі й навіс складу інв.№153, вартістю 17290 грн, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.18, 19 том 1). Факт передачі майна пайового фонду в тому числі й навіс складу підтверджується актом приймання передачі майна від 11 листопада 2021 року та накладною №3 від 11 листопада 2021 року (а.с.62, 63 том 1). Із довідки голови СВК «Журавники» від 02.08.2023 року вбачається, що навіс складу виданий на майновий пай [PERSON] знаходиться на балансі СГВК «Журавники» під інвентарним номером №153, балансова вартість 17290 гривень (а.с.249 том 1). Будучи допитаним в якості свідка судовому засіданні [PERSON] показав, що свого часу був головою СВК «Журавники», яке з 2016 року перебуває в стані ліквідації, господарської та фінансової діяльності не веде. З 2016 року ніяких документів не видавалось, однак майнова комісія до складу якої він входить продовжує працювати і по сьогодні. [PERSON] звернувся із заявою про виділення йому майна та надав відповідні майнові сертефікати. Майнова комісія провела оцінку майна і виділила [PERSON] майно в натурі про що склала накладну та акт прийому передачі майна. Де і як [PERSON] придбав майнові сертефікати йому не відомо. Вказує, що йому відомо, що [PERSON] не був членом СВК «Журавники». Зазначив, що організаційно-розпорядчі документи СВК «Журавники» в архів не передавалися. Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 28.04.2025 року №4948-Е навіс складу за адресою: [ADDRESS] є нерухомим майном. Навіс складу (А-1) повністю розташований в межах земельної ділянки з кадастровим номером 0720881600:01:001:3642 (а.с.164-177 том 2). Державний реєстратор Берестечківської міської ради у своїй відповіді №568 від 25.07.2023 року на адвокатський запит повідомила про відсутність підстав для відмови в державній право власності [PERSON] , оскільки документи що були подані відповідали Закону та порядку державної реєстрації. В процесі реєстрації права власності державний реєстратор не створює нових правовстановлюючих документів, а реєструє речові права та їх обтяження на підставі поданих документів (а.с.207 том 1). Окрім того, головою Горохівської міської ради Луцького району Волинської області 01.09.2022 року видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ВЛ №287578, на ім`я [PERSON] , який має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства СВК «Журавники» відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 31 грудня 2013 року. Частка [PERSON] визначена в розмірі 5600 грн. Свідоцтво підписане головою Горохівської міської ради, та містить відтиск печатки Горохівської міської ради, зареєстроване в Журналі реєстрації свідоцтв на право власності. Свідоцтво містить відмітку про виділення в рахунок майнового паю майна в натурі на суму 5600 грн Об`єкту нерухомого майна (тваринницьке приміщення) рішенням виконавчого комітету Горохівської міської ради від 27 вересня 2022 року №147 було присвоєно адресу: [ADDRESS] (139-141, 144, 146 том 1). Факт передачі майна пайового фонду, а саме тваринницької ферми від СВК «Журавники» до [PERSON] підтверджується актом приймання передачі майна від 31 грудня 2013 року (а.с.145 том 1). На підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 03 листопада 2022 року державним реєстратором Горохівської міської ради Волинської області вирішено провести державну реєстрацію приватної власності Громадського будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, що розташований [ADDRESS] за [PERSON] (а.с.143 том 1). 07 грудня 2022 року рішенням Горохівської міської ради Луцького району Волинської області №28-23/2022 вирішено надати дозвіл [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування тваринницького приміщення орієнтовною площею 0,50 га в с. Журавники Луцького району Волинської області з метою подальшої передачі земельної ділянки в користування на умовах оренди за рахунок земель сільськогосподарського призначення Горохівської міської ради не переданих у власність у не наданих у користування (а.с.8 том 1). На виконання вимоги ухвали суду ТзОВ «ГЕО-ЛЕНДС» 16.10.2023 року надіслано на адресу суду копії проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] для іншого сільськогосподарського призначення, які зокрема містять й досліджені раніше судом дозвільні документи на розробку проекту (а.с.66-111 том 2). 17 лютого 2023 року на засіданні постійної комісії Горохівської міської ради було розглянуто звернення [PERSON] про скасування рішення Горохівської міської ради №28-23/2022 від 07.12.2022 року зв`язку із тим, що на даній ділянці знаходяться належні йому будівлі та металоконструкції. Комісією було вирішено розгляд даного питання перенести після отримання повного пакету підтверджуючих документів на даний об`єкт. Рекомендовано звернутися повторно (а.с.9, 10 том 1). Право власності громадян та юридичних осіб на землю гарантується ст.14 Конституції України. Відповідно до положень ч.2 ст.14 Конституції України це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно положень ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту прав визначені ст.16 ЦК України, відповідно до якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Згідно зі ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Особливість набуття права на земельні ділянки полягає в наявності чітко визначеної в законодавстві процедури, за якою у суб`єктів виникають повноваження щодо володіння, користування й розпорядження земельною ділянкою. Положеннями статті 123 ЗК України визначено, що передача земельних ділянок відбувається шляхом прийняття рішення на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Згідно з частиною шостою статті 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. З наведених норм можна зробити висновок, що набуття особами права власності або користування на земельну ділянку відбувається поетапно починаючи з отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, який оформлюється відповідним рішенням органу місцевого самоврядування або органу державної влади, погодження та затвердження такого проекту землеустрою та завершується рішенням про передачу земельної ділянки у власність або користування. Розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів, суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність. За змістом статті 118 ЗК України завершальним етапом процедури безоплатної приватизації земельних ділянок є саме затвердження проєкту землеустрою та передача (надання) земельної ділянки у власність. Згідно з ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що предметом первісного позову є рішенням Горохівської міської ради Луцького району Волинської області №28-23/2022 від 07 грудня 2022 року, яким надано дозвіл [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування тваринницького приміщення з метою подальшої передачі земельної ділянки в користування на умовах оренди за рахунок земель сільськогосподарського призначення Горохівської міської ради не переданих у власність у не наданих у користування. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] вказав, що з 01 березня 2023 року є власником навісу складу /А-1/, площею 1093,7 кв.м. Позивач просив скасувати вищевказане рішення, однак таке рішення не порушує цивільних прав та інтересів позивача. Рішення про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі набуття права власності чи користування на земельну ділянку, є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку - правовідносини, пов`язані з прийняттям та реалізацією такого дозволу не породжують особистих майнових прав та зобов`язань осіб. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №380/624/16-ц, провадження №14-301цс18. На будь-якому етапі надання земельної ділянки у власність чи користування сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. На момент ухвалення рішення міської ради [PERSON] не оформив права власності на об`єкт, а отже орган місцевого самоврядування діяв у законний спосіб, оскільки будь яких відомостей про наявність об`єктів у володінні інших осіб не мав. У постанові Верховного Суду від 03 листопада 2021 року у справі №715/2316/18 зазначено, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові. Така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №910/15262/18, від 03.03.2020 у справі №910/6091/19. У вказаних постановах Верховного Суду також відзначено, що у разі з`ясування обставин відсутності порушеного права позивача (що є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові), судам не потрібно вдаватись до оцінки спірного правочину на предмет його відповідності положенням законодавства. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №910/15262/18, від 03.03.2020 у справі №910/6091/19, від 16.10.2020 у справі №910/12787/17. Таким чином, встановлені обставини справи та зроблений судом висновок свідчать про відсутність порушення прав [PERSON] з боку [PERSON] та Горохівської міської ради, на які він посилається у своєму позові, а тому у задоволенні первісного позову необхідно відмовити. Вирішуючи вимоги зустрічного позову суд зазначає наступне. У своїй зустрічній позовні заяві [PERSON] просив суд визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на майовий пай виданого [PERSON] та скасувати запис про реєстрацію його права власності. При цьому будь-яких доказів про наявність факту порушення прав та інтересів позивача за зустрічним позовом суду не надано, хоча відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Надання дозволу на розробку проектної документації із землеустрою не дає позивачу за зустрічним позовом права власності чи\~користування земельною\~ділянкою та не породжує особистих майнових прав щодо такої земельної ділянки, що свідчить про відсутність порушення встановлених законом його прав або інтересів. Питання, які порушує [PERSON] у зустрічному позові щодо порушення порядку та неправомірності набуття у власність [PERSON] об`єкту нерухомого майна були досліджені судом, однак заслухавши покази свідків, проаналізувавши подані докази на достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши обставини справи, при ухвалені рішення такі докази до уваги не беруться, оскільки жодним чином не доводять факту порушення будь яких прав чи інтересів [PERSON] , а зводяться до незгоди останнього з право власності на нерухоме майно. Питання порушення порядку та неправомірності набуття у власність [PERSON] об`єкту нерухомого майна можуть бути предметом розгляду іншого судового провадження. Враховуючи викладене вище та висновки суду про відсутність порушеного права та інтересу позивача за зустрічним позовом, у зв`язку із чим суд вважає, що вимоги зустрічного позову є не обґрунтованим та задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч.ч.1, 2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Враховуючи висновки суду про відмову у первісному та зустрічному позовах судові витрати необхідно залишити за сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed