Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної м. Києві державної адміністрації про визнання протиправним рішення, скасування рішень, визнання свідоцтва недійсним. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] на праві користування за договором найму належала квартира [ADDRESS] . Разом із ним в квартирі проживали як члени сім`ї його дружина [PERSON] , його донька [PERSON] та онук [PERSON] . Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року визнано [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] звернулись до Відділу приватизації державного житла Управління житлово-комунального господарства Солом`янської районної м. Києві державної адміністрації з заявою про приватизацію цієї квартири. 02 грудня 2015 року [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на квартиру та прийнято рішення про передачу квартири. [PERSON] помер, внаслідок чого його частку квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину від 24 червня 2020 року успадкувала [PERSON] . Постановою Київського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року в частині задоволення позовних вимог [PERSON] щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS] скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову. Постановою Верховного Суду від 11 березня 2021 року постанову Київського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року залишено без змін. Враховуючи, що він не втрачав право користування квартирою, то процедура приватизації квартири відбулась з порушенням порядку проведення такої процедури. На момент приватизації квартири (02 грудня 2015 року) йому було 19 років, а тому його згода та участь у процедурі приватизації була обов`язковою. Просить суд ухвалити рішення, яким: - визнати протиправним та скасувати рішення Відділу приватизації державного житла управління житлово-комунального господарства Солом`янської районної м. Києві державної адміністрації щодо приватизації квартири [ADDRESS] ; - визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] , видане 02 грудня 2015 року на ім`я [PERSON] та [PERSON] ; - скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] від 14 грудня 2015 року № 27047932 та від 24 червня 2020 року № 52815094. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 березня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2024 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2024 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2024 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 квітня 2025 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 травня 2025 року виправлено описку в ухвалі Солом`янського районного суду м. Києва від 24 квітня 2025 року. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11 червня 2025 року закрито провадження в справі в частині вимог до [PERSON] у зв`язку з її смертю. З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що він просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 30-33). Зазначено, що з архівних матеріалів щодо приватизації квартири [ADDRESS] вбачається, що 12 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до Центру надання адміністративних послуг Солом`янської районної м. Києві державної адміністрації із заявою для отримання адміністративної послуги «Видача свідоцтва про право власності на житло» та подав усі необхідні документи. Відповідно до поданої довідки про склад сім`ї наймача квартири та займані ними приміщення від 11 листопада 2015 року № 2933, виданої ЖЕД № 902 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», у спірній квартирі було зареєстровано 2 особи: [PERSON] та [PERSON] , які брали участь у приватизації. Таким чином, орган приватизації здійснив передачу квартири у приватну власність громадян відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та в установленому в Положенні про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян порядку. Тобто, відділ приватизації державного житла управління житлово-комунального господарства Солом`янської районної м. Києві державної адміністрації при видачі розпорядження від 02 грудня 2015 року № 46508 та оформленні свідоцтва про право власності на квартиру на [PERSON] та [PERSON] діяв законно. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] був користувачем квартири [ADDRESS] на підставі ордеру на жиле приміщення № 028944 від 10 січня 1995 року (а.с. 39). З ордеру вбачається, що разом із [PERSON] в квартирі проживали як члени сім`ї його дружина [PERSON] та його доньки [PERSON] та [PERSON] . Позивач зазначає, що він як онук [PERSON] також проживав у квартирі [ADDRESS] . Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року за позовом [PERSON] визнано [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] (а.с. 58-59). 12 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до Центру надання адміністративних послуг Солом`янської районної м. Києві державної адміністрації із заявою для отримання адміністративної послуги «Видача свідоцтва про право власності на житло» та подав усі необхідні документи (а.с. 35, 36). Відповідно до поданої [PERSON] довідки про склад сім`ї наймача квартири та займані ними приміщення від 11 листопада 2015 року № 2933, виданої ЖЕД № 902 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», у спірній квартирі було зареєстровано 2 особи: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 38). Розпорядженням Відділу приватизації державного житла управління житлово-комунального господарства Солом`янської районної м. Києві державної адміністрації від 02 грудня 2015 року № 46508 прийнято рішення оформити свідоцтво про право власності на житло (а.с. 50). 02 грудня 2015 року на підставі зазначеного розпорядження [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с. 136). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 97). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом КМНО Кошевою В.О. була відкрита спадкова справа № 2/2019 (а.с. 96-188). 24 червня 2020 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] (а.с. 181). Постановою Київського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року в частині задоволення позовних вимог [PERSON] щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS] скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову (а.с. 60-64). Постановою Верховного Суду від 11 березня 2021 року постанову Київського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року залишено без змін (а.с. 65-67). З позову вбачається, що оскільки [PERSON] не втрачав право користування спірною квартирою, то процедура приватизації квартири [ADDRESS] відбулась з порушенням порядку проведення такої процедури. На момент приватизації квартири (02 грудня 2015 року) йому було 19 років, а тому його згода та участь у процедурі приватизації була обов`язковою. Відповідачами у справі [PERSON] зазначив [PERSON] та Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної м. Києві державної адміністрації. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується актовим записом про смерть № 27066 від 27 листопада 2021 року (а.с. 89). Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11 червня 2025 року закрито провадження в справі в частині вимог до [PERSON] у зв`язку з її смертю. У матеріалах справи міститься спадкова справа № 2/2019 після смерті [PERSON] , з якої вбачається, що із заявами про прийняття спадщини звернулись: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 96, 101, 113). [PERSON] подала приватному нотаріусу заяву від 11 вересня 2019 року, якою вона відмовилась від прийняття спадщини, що відкрилась після смерті батька [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 118). 24 червня 2020 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . З цього свідоцтва вбачається, що свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частку квартири ще не видано (а.с. 181). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах 1, 2 цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (ст. 51 ЦПК України). Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові. Вирішуючи спір, суд залежно від характеру правовідносин зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору і норми матеріального права, які підлягають застосуванню, та, встановивши факт пред`явлення позову до неналежного відповідача, відсутність клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, незалучення до участі у справі співвідповідача, суд відмовляє в задоволенні позову саме із зазначених підстав. Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2025 року у справі № 760/18179/23. Вбачається, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину. Позивач звернувся в суд з позовом лише до [PERSON] . Встановлено, що [PERSON] повинна бути залучена до участі у справі в якості співвідповідача, проте позивач її не залучив. Суд вважає, що задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про приватизацію квартири, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру, безпосередньо впливає на спадкові права [PERSON] , як спадкоємця за законом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину. Крім того, відповідно до статей 5, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Київська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду м. Києва та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження органу місцевого самоврядування. Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Вбачається, що у разі відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 51 ЦПК України суд якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Позивачем до суду не подавалось клопотання про залучення співвідповідачами інших спадкоємців після смерті [PERSON] , чи Київської міської ради у разі відсутності спадкоємців. З огляду на наведене, враховуючи пред`явлення позову [PERSON] до неналежного складу відповідачів, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed