Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

24.09.2025 року АТ «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором\~№4172308-512 про надання кредиту «Зручна готівка Максимум»\~від 29.07.2024\~року, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 99951,50 грн на строк 24 місяці, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних, комісії за обслуговування кредиту в розмірі 6,9% щомісячно, на умовах оплатності, повернення. В обґрунтування позову посилалося на те, що неналежне виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором призвело до виникнення заборгованості в розмірі 192320,95 грн, яка складається із заборгованості по кредиту в розмірі 95757,36 грн, заборгованості по відсотках 10,49 грн, заборгованості по комісії 96553,10 грн. Ухвалою судді від 25.09.2025 року відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач до судового засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, відзив не подав. За таких обставин, суд ухвалює заочне рішення, на що позивач надав згоду, що відповідає положенням ст.ст.223, 280-281 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, додані до неї письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 29.07.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] укладено Заяву-договір про надання споживчого кредиту №4172308-512 в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум», за якою відповідач отримав кредит в розмірі 99951,50 грн строком на 24 місяці (а.с.7-10). Відповідно до п.1.2.9., 1.4 Кредитного договору позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 0, 01 % річних, комісію за обслуговування кредиту в розмірі 6,9 % від суми кредиту щомісячно, що становить 6896,65 грн на місць. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору позичальник просив надати йому кредит, шляхом виплати кредитних коштів в сумі, визначеній в п. 1.2.2, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України - на власні потреби у сумі 99951,50 грн шляхом перерахування на його номер в АТ «ТАСКОМБАНК». Відповідно до розділу 2 кредитного договору позичальник засвідчує, що перед укладанням цієї Заяви-договору самостійно ознайомився з розміщеною на веб сайті Банку www.tascombank.com.ua інформацією, необхідною для отримання кредиту та прийняття усвідомленого рішення. Відповідно до п.7.7 позичальник погодився з тим, що він зобов`язаний повертати кредит щомісячно згідно графіку платежів згідно Додатку №1 до Кредитного договору, що є її невід`ємною частиною. Підтвердив, що він ознайомлений із змістом цієї Заяви-договору, Договору з всіма додатками до нього та повністю з ними згодний. Умови Заяви-договору та Договору є зрозумілими для Позичальника, обов`язковими для виконання та заперечення щодо них відсутні. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1\~ст.626 ЦК України). Відповідно до\~ст.628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Відповідно до абзацу 2 частини 2\~статті 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частина 5\~статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до\~ст.530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. У\~ст.526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитні кошти у сумі 99951,50 грн відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, що підтверджується платіжною інструкцією №1369999981 від 29.07.2024. Отже, позивач свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. Проте, відповідач належним чином умови Кредитного договору не виконував, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно з наданою позивачем випискою по особовому рахунку, розрахунком заборгованості станом на 15.09.2025 року, заборгованість за Заявою-договором №4172308-512 про надання кредиту готівкою на власні потреби від 29.07.2024, становить 192320,95 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 95757,36 грн; заборгованість по відсоткам (в т. ч. простроченим) 10,49 грн; заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) 96553,10 грн. Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості. Водночас, перевіривши розрахунок заборгованості в частині заборгованості за кредитом в розмірі 95757,36 грн, за процентами в розмірі 10,49 грн, суд визнає його достовірним, оскільки він відповідає розміру взятих на себе [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, з урахуванням частково сплачених на виконання умов договору щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом 12.08.2024, 10.09.2024, 02.10.2024, 08.10.2024 сум в розмірі 0,08 грн, 6896,65 грн, 3,99 грн, 1,03 грн, 23,20 грн відповідно. Тож [PERSON] в повній мірі не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів, процентів за користування кредитом, банк вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. За встановлених обставин, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту в сумі\~95757,36\~грн, заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 10,49 грн обґрунтовані та підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за комісією за кредитним договором № 4172308-512 від 29.07.2024 в сумі 96553,10 грн, суд зазначає наступне. За частиною третьою\~статті 1054 ЦК України\~особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Таким законом є\~Закон України «Про споживче кредитування». Частина перша\~статті 11 ЗУ «Про споживче кредитування»\~передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. За частиною п`ятою\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Верховний Суд у постанові № 204/224/21 від 06.11.2023 дійшов до такого висновку: «Якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи те, що за кредитним договором встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд застосовує правовий висновок Верховного Суду у постанові від 06.11.2023 № 204/224/21 та вважає, що пункти договору про обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Суд встановив, що в укладеному сторонами кредитному договорі не передбачено переліку додаткових та супутніх банківських послуг, за які встановлена така щомісячна комісія. Позивач не зазначив та не надав доказів узгодження з відповідачем переліку послуг, за які він має сплачувати комісію щомісячно в розмірі 6896,65 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач не довів правомірності стягнення з відповідача передбаченої умовами договору комісії за обслуговування кредиту, оскільки з тексту кредитного договору, позовної заяви та доданих до неї документів взагалі не випливає зміст вказаної послуги, і обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до\~Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією у сумі\~96553,10 грн\~задоволенню не підлягають. Відповідно до частини 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково на суму\~95767,85 грн (95767,85:192320,85*100%=49,80%) стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1206,36 грн (2422,40 грн*49,80%=1206,36 грн), що пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial