Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа- Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з дитиною. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] . Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21.06.2023 у справі № 760/4816/23. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю. У зв`язку з тим, що сторони не можуть дійти згоди щодо порядку та графіку спілкування позивача з дитиною, а відповідач створює перешкоди у реалізації його батьківських прав, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів дитини. У своєму позові позивач просить суд встановити такий порядок участі [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] [INFO] , визначивши час спілкування з дитиною, а саме: кожного вівторка та четверга з 14:30 до 20:00, І та ІІІ тижня місяця з 10:00 суботи до 20:00 неділі. У випадку якщо в місяці субота та/або неділя випадають на V календарний тиждень, визначити, що батько проводить час з дитиною в години згідно графіку через один місяць випадання суботи та/або неділі на вихідні V календарного тижня. Надати можливість [PERSON] зустрічатись та спілкуватись з донькою [PERSON] [INFO] у такому порядку: під час шкільних канікул з попереднім узгодженням з матір`ю: по три дні поспіль в період шкільних весняних та осінніх канікул; один тиждень під час зимових канікул; під час літніх канікул: перші 30 (тридцять) календарних днів літніх канікул; щорічно в непарний Новий рік, починаючи з 2025 року, побачення та спільний відпочинок позивача з дитиною, без присутності матері, з 16.00 год. 31 грудня до 18.00 год. наступного дня з ночівлею дитини за місцем проживання батька, починаючи з 2025 року. Визначити, що адресою де батько забирає дитину є адреса місцезнаходження навчального закладу або адреса проживання дитини. Адресою повернення дитини матері після побачень з батьком є адреса проживання дитини. Таке врегулювання, на думку позивача, є необхідним для уникнення подальших конфліктів та забезпечення повноцінної участі батька у вихованні дитини. 24.10.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 09.12.2024 до суду надійшла відповідь на запит з Єдиного державного демографічного реєстру про задеклароване/зареєстроване місце відповідача. 10.12.2024 ухвалою суду відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження. 10.02.2025 відповідач подала відзив на позовну заяву в якій частково заперечувала щодо задоволення позовних вимог, вважаючи поданий позов передчасним, необґрунтованим та таким що суперечить інтересам дитини. Просила при ухваленні рішення по справі, врахувати позицію матері та інтереси дитини, встановивши наступний графік спілкування батька з дитиною, а саме: - 1 і 3 вихідні в місяці з 10-00 ранку суботи до 20-00 неділі та 5 вихідні (коли вони є в місяці) з 19-00 п?ятниці до 16-00 неділі. Під час канікул: - Під час зимових канікул 5 днів поспіль за попередньою домовленістю. - Під час літніх канікул по одному тижню в кожному місяці літа ( за попередньою домовленістю), дні та їх кількість можуть варіюватися пропорційно до кількості днів у наступному місяці. Всі дні народження та свято Нового Року святкуються з матір?ю незалежно від того на який день припадає свято, батько має право безперешкодно відвідувати та вітати дитину в ці свята. 12.02.2025 від представника позивача надійшла відповід на відзив в якому вона не погоджуються з запропонованим відповідачем графіком побачень, оскільки такий графік не забезпечує рівність прав батька на рівні з матір`ю на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, не забезпечує рівнозначну кількість часу, яку дитина проводитиме за матір`ю і з батьком, тож очевидно такий графік порушує права позивача та не відповідає інтересам дитини. 18.02.2025 представником відповідача подано до суду клопотання в якому вони просять долучити до матеріалів справи висновок спеціаліста від 06.01.2025 складений дитячим психологом щодо дитини [PERSON] 12.05.2025 Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, надала висновок, складений за результатами розгляду матеріалів справи, з урахуванням інтересів дитини, рішення комісії та її думки. У висновку зазначено, що доцільним є визначення таких способів участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітньою [PERSON] , 2016 р.н. а саме: зустрічі кожного вівторка та четверга з 14:30 до 20:00; у I та III тиждень місяця з 10:00 суботи до 20:00 неділі; у V тиждень місяця з 19:00 п`ятниці до 16:00 неділі; один тиждень під час зимових канікул; один місяць літнього періоду для спільного відпочинку та оздоровлення дитини за попередньою домовленістю з матір`ю. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] надали пояснення щодо заявлених позовних вимог. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні надали пояснення щодо заявлених позовних вимог. У своїх доводах вони підтвердили, що підтримують необхідність регулярних зустрічей позивача з дитиною, оскільки це відповідає її інтересам та сприяє збереженню емоційного зв`язку з батьком. Також позивач і його представник зазначили, що погоджуються з графіком зустрічей, запропонованим відповідачем у відзиві на позовну заяву, та вважають його таким, що забезпечує можливість повноцінного й безперешкодного спілкування батька з дитиною та погодилися, що такий графік буде відповідачти інтересам дитини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи й подані докази, суд дійшов наступного висновку. Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 1 Закону України "Про охорону дитинства" визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до статті 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно статті 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У статті 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Відповідно до статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі "Хант проти України" зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі "Олсон проти Швеції" (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У пункті 100 рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі "М. С. проти України" (заява № 2091/13) та у пункті 76 рішення Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України" (заява № 10383) зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі, у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Системний аналіз наведених вище норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, однак способи участі батька у вихованні дитини мають відповідати, в першу чергу, інтересам самої дитини з якнайкращим забезпеченням її фізичного, психологічного розвитку та дотримання режиму занять і відпочинку. Як встановлено у ході розгляду справи по суті, між сторонами наявні спірні питання щодо порядку зустрічі батька з дитиною. При цьому, як свідчать матеріали справи, дитина навчається та має досить щільний графік навчання, у тому числі враховуючи додаткові заняття для розвитку її здібностей. Позивач зважаючи на вказані обставини, а також виходячи з інтересів дитини погодився з запропонованим відповідачем графіком зустрічі з донькою, вважаючи, що це буде відповідати його інтересам та не призведе до порушення його прав. Враховуючи фактичні обставини справи та приймаючи до уваги те, що під час розгляду справи в судовому засіданні сторони узгодили та позивач погодився з графіком спілкування батька з дочкою, який запропоновано відповідачем, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з дитиною, підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та зважаючи на те, що позивачем при зверненні до суду із позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 1 211,00 грн, що підтверджується відповідною квитанцією, яка міститься в матеріалах справи, а також враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 605,50 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial