Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

26.08.2025 року позивачка звернулася до суду із вищевказаною заявою, мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] [PERSON] народила дочку [PERSON] , батьком дитини є [PERSON] . Стосунки між сторонами не склалися та вони разом не проживали. З самого народження відповідач не цікавився дочкою, в перші місяці приходив кілька разів і на цьому спілкування з дитиною припинилося. За весь час лише два рази надавав матеріальну допомогу. Судовим наказом з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки, однак, незважаючи на вказаний судовий наказ, який поданий на виконання до Охтирського ВДВС в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального УМЮ, відповідач жодного разу аліментів так і не заплатив, в результаті чого мається заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.08.2025 в сумі 42694 грн. 80 коп. У зв`язку з не сплатою аліментів позивачка звернулась до Охтирського РВП ГУНП в Сумській області з заявою про вчинення злочину, який полягає у несплаті аліментів [PERSON] на утримання своєї малолітньої дочки. За ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду №583/3580/25 посадовими особами Охтирського РВП внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про те, що відповідач [PERSON] злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) та кваліфіковано його дії за ст. 164 ч. 1 КК України. Відповідач не цікавився станом здоров`я дитини, не допомагав позивачці у піклуванні за донькою, ігнорував навіть загальні потреби доньки. Відповідач не допомагав позивачці в утриманні дитини, не здійснював її виховання, не брав участь у її житті, не цікавився, а ні фізичним, а ні духовним розвитком дитини. Відповідач фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. В зв`язку з викладеним просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітньої доньки. Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.09.2025 закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті. Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали повністю із підстав викладених у ньому. Позивачка додатково пояснила, що відповідач на протязі тривалого часу зовсім байдуже ставиться до доньки, взагалі не приділяє їй будь-якої уваги, матеріальної допомоги не надає, не цікавиться її життям та розвитком. Від Органу опіки та піклування Чупахівської селищної ради в особі служби у справах дітей Чупахівської селищної ради надійшла заява з проханням проводити розгляд справи без участі їхнього представника. Позов підтримують. Від представника Органу опіки та піклування Охтирської міської ради в особі служби у справах дітей надійшла письмова заява з проханням розгляд по суті позову проводити без її участі. Повністю підтримала позицію викладену висновку наданому суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Приймаючи до уваги викладене, з огляду на позицію сторони позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вислухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дійшов такого висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Судом встановлено, що у сторін народилася дитина донька - [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 07.03.2019 року. Відповідно до судового наказу від 05 липня 2024 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 20.06.2024. Позивачка пред`явила судовий наказ до примусового виконання, Охтирським відділом державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження [NUMBER] від 26.07.2024 року. Згідно розрахунку заборгованості по виконавчому провадженню [NUMBER] [PERSON] за має заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.08.2025 в сумі 42694,80 грн. В зв`язку з не сплатою аліментів позивачка зверталась до Охтирського РВП ГУНП в Сумській області із заявою про вчинення злочину, який полягає у несплаті аліментів [PERSON] на утримання своєї малолітньої дочки. Згідно ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду по справі №583/3580/25 зобов`язано уповноважену особу Охтирського РВП внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою [PERSON] від 07.08.2025, ЖЄО № 14228. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань наявне кримінальне провадження за №12025205480000169 відносно [PERSON] , який злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) та його дії кваліфіковано за ст. 164 ч. 1 КК України. Відповідач не допомагав позивачці в утриманні дитини, не здійснював її виховання, не брав участь у її житті, не цікавився, а ні фізичним, а ні духовним розвитком дитини. Наразі відповідач фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків Вказані обставини підтверджуються довідкою ЗДО «Зернятко» від 05.08.2025 № 01-29/153, який відвідувала малолітня [PERSON] протягом 2020-2025 років, встановлено, що її мати [PERSON] самостійно займається вихованням дитини. Батько, [PERSON] , розвитком дитини не цікавився, зв`язків із закладом не підтримував, батьківські збори не відвідував, участі у вихованні дитини не брав. [PERSON] та її малолітня донька [PERSON] мають спільне місце реєстрації: [ADDRESS] , та фактично спільно проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області від 04.08.2025 року, витягами з реєстру територіальної громади. Позивачка самостійно утримує та виховує дитину, вирішує всі питання щодо забезпечення нормального фізичного та психологічного розвитку доньки. Відсутнє будь-яке спілкування між батьком та дитиною. Вказані факти свідчать про ухилення відповідача від своїх батьківських обов`язків та про фактичне самоусунення від виховання, спілкування та утримання доньки. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Відповідно до ст. 150 СК України обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В преамбулі до Конвенції про права дитини, зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. За приписами ст. 9 Конвенції про права дитини держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Підстави позбавлення батьківських прав визначені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ч. 3, ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось з них. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. За приписами ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідача ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, не приймає належної участі у житті дитини та не забезпечує необхідного її утримання. У судовому засіданні були допитані як свідки матір позивачки [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] , які, кожна окремо, повідомили суд про те, що відповідач самоусунувся від виконання обов`язків щодо доньки. Він взагалі не приїжджає до доньки, не спілкується із нею ані особисто, ані по телефону. Будь-яких перешкод у можливості спілкування чи участі у вихованні дитини позивач йому не чинить. Суд зазначає, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав є оціночним і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахування цілої сукупності чинників і факторів. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення прав на виховання дитини, захист її інтересів, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійний характер. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.12.2006 року по справі «Hunt v. Ukraine», №31111/04 наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. За приписами ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку Органу опіки і піклування Охтирської міської ради № 01-05/2795 від 14.10.2025 року було прийнято рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав батька [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої доньки - [PERSON] [INFO] . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ухилення відповідача [PERSON] від виконання обов`язків по вихованню доньки знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи, з огляду на те, що його поведінка відносно малолітньої доньки свідчить про свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками по утриманню та вихованню дитини. Відповідач не приймає участі у житті дитини, не переймається її фізичним і духовним розвитком, навчанням, підготовкою до самостійного життя. На переконання суду надання батькові можливості налагодити родинні стосунки з дитиною та попередження її про неприпустимість ухилення від участі у вихованні і утриманні доньки, зміну ставлення до її виховання не матиме жодних позитивних наслідків, оскільки з довготривалої поведінки [PERSON] вбачається, що він не має наміру виховувати та забезпечувати дитину, не проявляє бажання спілкуватися з дитиною, хоча ніхто йому в цьому не перешкоджає і він об`єктивно має таку можливість. Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, вирішуючи позов у межах заявлених вимог з урахуванням принципів розумності, справедливості, виваженості, пропорційності, виходячи з розумного балансу інтересів сторін, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та позбавлення [PERSON] батьківських прав, що в першу чергу відповідатиме інтересам малолітньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved