Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач ТОВ "Споживчий центр" звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №22.02.2025-100002643 від 23.02.2025 у розмірі 7950 грн. та судового збору - 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23.02.2025 між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено кредитний договір №22.02.2025-100002643, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 2500 грн., строком на 189 днів, зі сплатою процентів за ставкою "Економ" у розмірі 0,5 % за день, за ставкою "Стандарт" - 1% за день, а також комісії за надання кредиту - 7% від суми кредиту, комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 175 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. ТОВ "Споживчий центр" свої зобов"язання за договором виконало в повному обсязі, а [PERSON] свої зобов"язання - не виконує, в зв"язку з чим, утворилася заборгованість у розмірі 7950 грн., з них: по тілу кредиту - 2500 грн., процентам - 3675 грн., комісії - 175 грн., додатковій комісії - 350 грн., неустойці за кожен день невиконання зобов"язання - 1250 грн. Ухвалою суду від 20.10.2025 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить проводити розгляд справи за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 23 лютого 2025 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено кредитний договір (оферта) №22.02.2025-100002643 шляхом підписання заявки та пропозиції про його укладення (оферта) одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит в сумі 2500 грн., строком на 189 днів, з визначеною датою повернення - 30.08.2025. Процентна ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 5 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Процентна ставка "Економ"- фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Комісія, пов"язана з наданням кредиту - 7% від суми кредиту та дорівнює 175 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 175 грн., у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Розмір денної процентної ставки - 0,89%= (4200/2500)/189 х 100%. Згідно графіку платежів, за користування кредитом встановлено 9 чергових платежів: 1 - загальний розмір чергового платежу 700 грн., розмір процентів у складі чергового платежу - 525 грн., розмір платежу з комісії за надання у складі чергового платежу - 175 грн., дати початку і закінчення чергового періоду користування кредитом - 23.02.2025-15.03.2025, дата чергового платежу - 15.03.2025; 2 - загальний розмір чергового платежу 700 грн., розмір процентів у складі чергового платежу - 525 грн., розмір платежу з комісії за обслуговування у складі чергового платежу - 175 грн., дати початку і закінчення чергового періоду користування кредитом - 16.03.2025-05.04.2025, дата чергового платежу - 05.04.2025; 3 - загальний розмір чергового платежу 700 грн., розмір процентів у складі чергового платежу - 525 грн., розмір платежу з комісії за обслуговування у складі чергового платежу - 175 грн., дати початку і закінчення чергового періоду користування кредитом - 06.04.2025-26.04.2025, дата чергового платежу - 26.04.2025; 4 - загальний розмір чергового платежу 525 грн., розмір процентів у складі чергового платежу - 525 грн., дати початку і закінчення чергового періоду користування кредитом - 27.04.2025-17.05.2025, дата чергового платежу - 17.05.2025; 5 - загальний розмір чергового платежу 525 грн., розмір процентів у складі чергового платежу - 525 грн., дати початку і закінчення чергового періоду користування кредитом - 18.05.2025-07.06.2025, дата чергового платежу - 07.06.2025; 6 - загальний розмір чергового платежу 262,5 грн., розмір процентів у складі чергового платежу - 262,5 грн., дати початку і закінчення чергового періоду користування кредитом - 08.06.2025-28.06.2025, дата чергового платежу - 28.06.2025; 7 - загальний розмір чергового платежу 262,5 грн., розмір платежу з суми кредиту у складі чергового платежу - 262,5 грн., дати початку і закінчення чергового періоду користування кредитом - 29.06.2025-19.07.2025, дата чергового платежу - 19.07.2025; 8 - загальний розмір чергового платежу 262,5 грн., розмір платежу з суми кредиту у складі чергового платежу - 262,5 грн., дати початку і закінчення чергового періоду користування кредитом - 20.07.2025-09.08.2025, дата чергового платежу - 09.08.2025; 9 - загальний розмір чергового платежу 2762,5 грн., розмір платежу з суми кредиту у складі чергового платежу - 262,5 грн., розмір платежу з суми кредиту у складі чергового платежу - 2500 грн., дати початку і закінчення чергового періоду користування кредитом - 10.08.2025-30.08.2025, дата чергового платежу - 30.08.2025. Згідно повідомлення ТОВ "Універсальні платіжні рішення" №134-1010 від 10.10.2025, з ТОВ "Споживчий центр" укладено договір на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024. На виконання договору 23.02.2025 о 15:21:11 успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта № [NUMBER] в сумі 2500 грн., номер транзакції в системі iPay.ua - 661870638, призначення платежу: видача за договором кредиту №22.02.2025-100002643. З довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №22.02.2025-100002643 від 23.02.2025, вбачається, що заборгованість [PERSON] складає: 2500 грн. - основний борг, 3675 грн. - проценти, 175 грн. - комісія за надання, 350 грн. - комісія за обслуговування, 1250 грн. - неустойка, разом 7950 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 23.02.2025 по 30.08.2025. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Визначення поняття зобов"язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). З положень частини першої та другої ст.1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір\~визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст.1048 ЦК України). Згідно із ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. У справі встановлено, що кредитний договір між сторонами укладений в електронній формі. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин 1, 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 частини першоїст.3 Закону України "Про електронну комерцію"). У ч.1 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст.11 Закону). Згідно з ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст.12 Закону України "Про електронну комерцію"). Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов висновку, що "Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами". Таким чином, підписання відповідачем договору, шляхом зазначення одноразового ідентифікатора відповідає вимогам чинного законодавства та підтверджує укладення кредитного договору. ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме відповідачу надано кредит в розмірі 2500 грн, шляхом перерахування на його картковий рахунок. У той же час, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором в повному обсязі, а саме - не повернув кредит, не сплатив відсотки за його використання та комісію, внаслідок чого згідно з наданим розрахунком заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором становить 7950 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 2500 грн, за відсотками - 3675 грн., комісії - 525 грн., неустойки - 1250 грн. Однак, суд не погоджується щодо стягнення з відповідача неустойки в розмір 1250 грн., виходячи з наступного. Згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22, тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань і така особливість проявляється: - в періоді існування особливих правових наслідків, яким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; - в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки, зокрема, договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; - у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указами Президента України №№ 64/2022, 65/2022, 69/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, які тривають. Судом встановлено, що кредитний договір (оферта) №22.02.2025-100002643 між позивачем та відповідачем укладений 23.02.2025, тобто в період дії воєнного стану, отже нарахування неустойки не узгоджується зі встановленими вимогами п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. При зазначених обставинах, беручи до уваги, що з 24.02.2022 і по даний час в Україні діє воєнний стан та з огляду на викладені положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно яких у період дії в Україні воєнного стану позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки за таке прострочення, позивачем безпідставно нараховано [PERSON] неустойку в розмірі 1250 грн., яка стягненню не підлягає. За правилами ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем доведено, що [PERSON] не виконав умови кредитного договору та не сплатив заборгованість в добровільному порядку, а тому суд вважає стягнути з нього на користь позивача примусово заборгованість в сумі 6700 грн., а у стягненні неустойки в розмірі 1250 грн., слід відмовити на підставі п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.4 Закону України "Про судовий збір", із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (6700/7950)х2422,40 = 2041 грн. 52 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial