Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором №22036000308342 від 28.02.2020 року у розмірі 10 989 грн. 66 коп., сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., а також витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 7200 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.02.2020 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та відповідачем було укладено Кредитний договір №22036000308342, за умовами якого відповідач отримала кредит на поточні потреби у розмірі 74 400 грн. 00 коп. із зобов`язанням повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Одночасно, з укладенням Кредитного договору, позичальник уклала з ПрАТ «УАСК АСКА-ЖИТТЯ» договір добровільного страхування життя від 28.02.2020 року, розмір страхового внеску за яким становив 14 400 грн. 00 коп. Вигодонабувачем за цим договором страхування є банк. Після укладення Кредитного договору банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 74 400 грн. 00 коп., з яких був сплачений на рахунок ПрАТ «УАСК АСКА-ЖИТТЯ» страховий платіж від імені позичальника в сумі 14 400 грн. 00 коп., що підтверджується випискою з банківського рахунку відповідача. У подальшому відповідач виконала свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Згідно виписки по рахунку позичальника за весь строк з моменту укладення Кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом відповідач сплатила банку лише 125 684 грн. 00 коп. Останній платіж було проведено 28.01.2022 року. Таким чином, відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за умовами укладеного Кредитного договору, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за Кредитним договором №22036000308342 від 28.02.2020 року, що підлягає стягненню з відповідача станом на 01.03.2022 року, у розмірі 10 989 грн. 66 коп., з яких: 8 088 грн. 06 коп.\~залишок простроченого кредиту, 2 901 грн. 60 коп.\~залишок прострочених комісій. Позивач набув право вимоги стягнення заборгованості за вказаним Кредитним договором в результаті відступлення кредитором свого права вимоги до боржника. Зокрема, 11.04.2024 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу №11/04/24, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №22036000308342 від 28.02.2020 року перейшло до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ». Таким чином, відповідно до умов укладеного Договору факторингу №11/04/24 від 11.04.2024 року, ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за первинними договорами. Ухвалою суду від 14.08.2025 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник позивача у судове засідання не з`явилась. Відповідач у встановлений судом строк не скористався правом на подання відзиву на позов чи зустрічного позову , будь яких заяв/клопотань до суду від нього не надходило. При таких обставинах, судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, 28.02.2020 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та відповідачем було укладено Кредитний договір №22036000308342, за умовами якого відповідач отримав кредит на споживчі потреби у розмірі 74 400 грн. 00 коп., включаючи витрати на страховий платіж, які зобов`язалась повернути шляхом сплати кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим договором. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 24 місяці з дня підписання Договору, тобто до 28.02.2022 року включно. Так, одночасно з укладенням Кредитного договору, позичальник уклав з ПрАТ «УАСК АСКА-ЖИТТЯ» договір від 28.02.2022 року добровільного страхування життя, розмір страхового внеску за яким становив 14 400 грн. 00 коп. Вигодонабувачем за цим договором страхування є банк. За умовами Кредитного договору, а саме п. 1.5., позичальник доручив банку та дав розпорядження переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу. Позивач набув право вимоги стягнення заборгованості за вказаним Кредитним договором в результаті відступлення кредитором свого права вимоги до боржника. Зокрема, 11.04.2024 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу №11/04/24, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №22036000308342 від 28.02.2020 року перейшло до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ». Таким чином, відповідно до умов договору факторингу №11/04/24 від 11.04.2024 року, ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за первинними договорами. Згідно із ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1\~ст. 1078 ЦК України). Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за Кредитним договором №22031000563137 від 10.01.2022 року, яка сформована первісним кредитором, станом на 10.04.2024 року має заборгованість у розмірі 10 989 грн. 91 коп. Відповідно до виписки по особовому рахунку за період з 28.02.2020 року по 10.04.2024 року, відповідач активно користувався кредитними коштами, частково здійснюючи оплату по їх поверненню. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1\~ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ч. 1\~ст. 623 ЦК України\~боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно із ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, після укладення Кредитного договору банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок відповідача грошові кошти в сумі 74 400 грн. 00 коп., з яких був сплачений на рахунок ПрАТ «УАСК АСКА-ЖИТТЯ» страховий платіж від імені відповідача в сумі 14 400 грн. 00 коп., що підтверджується випискою з банківського рахунку відповідача. Між тим, судом установлено, що відповідач своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим згідно умов укладеного Кредитного договору, виникла заборгованість, яка станом на 10.04.2024 року становить 10 989 грн. 91 коп., з яких: 8 088 грн. 06 коп.\~залишок простроченого кредиту, 2 901 грн. 60 коп.\~залишок прострочених комісій. Відповідач доказів на спростування тверджень позивача, викладених у позовній заяві не надав, розрахунок заборгованості не спростував. Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом першим частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання професійної правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; 3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно ч.ч.1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У своїй постанові Верховний Суд КАС від 16 квітня 2020 року у справі № 727/4597/19 зробив висновок про те, що відповідно до положень статті 14 ПК України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон №5076-VI не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Закон №265/95-ВР, Положення №13 та Положення №148 не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність (пункт 35 цієї постанови). Тобто, аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа (п. 36 постанови). Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, а тому останній може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта (п. 37 даної постанови). У постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц зроблений висновок про те, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такий висновок зазначений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року, справа № 826/1216/16, провадження № 11-562ас18, у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року справа № 301/1894/17. Позивачем на підтвердження понесення витрат на адвоката надано: договір про надання правничої допомоги № 1/04, укладений 01.04.2024 між ТОВ «Санфорд Капітал» та адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС», акт прийому-передачі послуг з правничої допомоги №4 від 16.12.2024 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, вирішуючи питання витрат на правничу допомогу, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.) Отже, відповідно до акту прийому-передачі послуг з правничої допомоги №4 від 16.12.2024 року було встановлено, що сума гонорару адвоката за надання правничої допомоги становить 7 200 грн. Ця сума охоплює оплату за надані адвокатом послуги в рамках представництва інтересів клієнта та здійснення юридичних дій, необхідних для вирішення відповідної справи. Суд вважає зазначену справу такою що є невеликої складності тому що вона є типовою з усталеною судовою практикою. В справі заявлено одного позивача та відповідача. Справа розглянута в спрощеному провадженні без участі сторін. Однак, суд, проаналізувавши обсяг наданих послуг, а також беручи до уваги невелику складність справи, яка є типовою, обсяг виконаної роботи адвокатом, дійшов висновку, що заявлений гонорар не відповідає принципу розумності, співмірності та пропорційності, враховуючи невелику складність справи, типовість заявлених позовних вимог , що не потребує великої кількості часу для складання позовної заяви, справа розглядалась в спрощеному провадженні без участі представника позивача, а тому гонорар в 7 200 грн. не є обґрунтованим та не відповідає принципу розумності та співмірності. Тому,

Outcome: approved