Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що власником та одноосібним засновником підприємства є територіальна громада міста Черкаси в особі Черкаської міської ради. Згідно з рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 252 від 01.03.2011 «Про доповнення рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 31.10.2007 № 1480 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг населенню м. Черкаси», КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради визначено виконавцем послуг з вивезення твердих та рідких побутових відходів. На виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів» № 1070 від 10.12.2008, Виконавчий комітет Черкаської міської ради своїм рішенням №564 від 29.05.2015 ввів у дію рішення конкурсної комісії щодо визначення переможцем конкурсу на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів у м. Черкаси, в якому визнав надавачем послуг з вивезення твердих побутових відходів КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради. 04.06.2015 між КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради та виконавчим комітетом Черкаської міської ради укладений договір на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів на території м. Черкаси. 02.03.2020 до даного договору між тими ж сторонами підписана Додаткова угода № 1, відповідно до якої термін дії договору від 04.06.2015 продовжено до 31.05.2025. На виконання вимог ст.ст. 26, 32, 33 Закону України «Про управління відходами» від 20.06.2022 № 2320-ІХ рішенням Черкаської міської ради № 45-14 від 15.08.2023 комунальне підприємство «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради визначено адміністратором послуги з управління побутовими відходами на території міста Черкаси та покладено обов`язок по забезпеченню функціонування муніципальної системи управління побутовими відходами. Як зазначено, пунктом 24 Правил надання послуги з управління побутовими відходами, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №835 від 08.08.2023 визначено, що послуги надаються споживачеві згідно із умовами договору, що укладається на підставі типових договорів «Про надання послуги з управління побутовими відходами» відповідно до норм статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема шляхом укладення індивідуального договору (Публічний договір приєднання). На виконання вимог Закону України "Про відходи", Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначений договір опублікований на офіційному сайті Черкаської міської ради www.rada.cherkassy.uaта сайті Комунального Підприємства «Черкаська служба чистоти» www.chistota.ck.ua, тобто оприлюднений в установленому діючим законодавством порядку. До цього часу КП «Черкаська служба чистоти» послуги з вивезення твердих побутових відходів надавалися відповідно до: Публічного Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів від 17.04.2013 (текст договору публічно доведений до відома споживачів, шляхом його публікації в офіційному виданні газеті «МІСТО» №5 від 17.04.2013 та розміщений на офіційному сайті Черкаської міської ради www.rada.cherkassy.ua); Публічного Договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами 2021 року (текст договору публічно доведений до відома споживачів шляхом його публікації в газеті «Черкаський край» №37 від 15.09.2021 та розміщений на офіційному сайті Черкаської міської ради www.rada.cherkassy.ua). Таким чином, позивач констатує, що договір на надання послуг з вивезення побутових відходів на території міста Черкаси є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта у формі конклюдентних дій та не висловив заперечень проти договору. Нарахування за послугу з вивезення твердих побутових відходів для мешканців багатоквартирних будинків здійснювалися відповідно до тарифів, затверджених відповідними рішеннями виконавчого комітету Черкаської міської ради. У позовній заяві також зазначено, що КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради належним чином виконує взяті на себе зобов`язання щодо надання послуг з вивезення твердих побутових відходів на території м. Черкаси та здійснює вивезення твердих побутових відходів згідно з графіком. Відповідачі зареєстровані в квартирі [ADDRESS] . Квартира знаходиться в багатоквартирному житловому будинку, вивезення ТПВ якого здійснює КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради. Особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на [PERSON] . Згідно з інформацією департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради за вказаною вище адресою зареєстровано 6 осіб повнолітні: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та неповнолітні: [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2024 року народження, які є відповідачами в даній справі. Таким чином, зареєстровані особи являються споживачами послуг з вивезення твердих побутових відходів на території міста Черкаси. Послуга з вивезення твердих побутовий відходів даним громадянам (відповідачам) здійснюється згідно з графіком, місце складування відходів відбувається з контейнерного майданчика, який розміщений біля житлового будинку відповідачів. Проте, в порушення зобов`язання щодо оплати за послуги з вивезення ТПВ відповідачі не здійснюють оплату, тому, за період з 01.03.2011 по 30.06.2025 у них виникла заборгованість перед підприємством, яка складає 14812 грн. 45 коп. Неналежне виконання відповідачами зобов`язань по договору порушує право підприємства на одержання плати за надані послуги в установлений законом та визначений договором строк. Крім того, на суму заборгованості, що виникла за відповідачами 14812 грн. 45 коп.,нараховані інфляційні в розмірі 4848 грн. 14 коп. та 3% річних у розмірі 626 грн. 26 коп. На підставі викладеного вище, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за послуги з вивезення твердих побутових відходів в сумі 14812 грн. 45 коп., інфляційні втрати у розмірі 4848 грн. 14 коп., 3 % річних у розмірі 626 грн. 26 коп., а всього 20286 грн. 85 коп. та судовий збір за подання даної позовної заяви до суду у розмірі 3028 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 11.09.2025 відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог, пред`явлених до [PERSON] , як до неповнолітньої особи, про стягнення заборгованості за період з 01.03.2011 по 31.12.2020, оскільки в цій частині заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України). Ухвалою суду від 11.09.2025 прийнято позовну заяву за позовом Комунального підприємства «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали. 16.10.2025 відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали письмові заяви від 16.10.2025 про застосування строків позовної давності до позовних вимог КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради, оскільки позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2011 по 30.06.2025, тобто поза межами трирічного строку позовної давності. Крім того, 16.10.2025 відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали письмові пояснення від 16.10.2025 в яких зазначили, що враховуючи ту обставину, що в Україні введено воєнний стан, який триває дотепер, відповідачі звільнені від обов`язку сплати на користь позивача інфляційної складової боргу та 3 % річних, нарахованих позивачем у період дії в Україні воєнного стану, а саме за період з 01.03.2022 по 30.06.2025. До того ж, враховуючи подану ними заяву про застосування строку позовної давності, та у випадку її задоволення, вважають, що відсутні підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача інфляційної складової боргу та 3 % річних за період з 01.03.2011 по 30.02.2022. Також, 30.10.2025 до суду надійшли письмові пояснення (розрахунок заборгованості) відповідачів [PERSON] та [PERSON] від 28.10.2025. Як зазначено, враховуючи подану ними заяву про застосування строку позовної давності, вважають, що до стягнення з відповідачів на користь позивача підлягає заборгованість лише за останні 3 роки, тобто з 01.06.2022 по 30.06.2025, що складає 6400 грн. 71 коп. (14812 грн. 45 коп. 8411 грн. 74 коп. = 6400 грн. 71 коп.). 07.11.2025 позивачем подано до суду письмову заяву щодо заявленого відповідачами клопотання про застосування строків позовної давності. Як зазначено, постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України введено карантин. У подальшому термін дії карантину неодноразово продовжувався відповідними постановами Кабінету Міністрів України та тривав до 30.06.2023 включно. Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Ці зміни до ЦК України внесені Законом України № 540-ІХ від 30.03.2020, які набрали чинності 02.04.2020. Тобто, виходячи з наведених вище положень закону, пропущеною може бути позовна давність лише за вимогами, що виникли до 12.03.2017. Строк позовної давності за всіма вимоги, що виникли після 12.03.2017, та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважаються продовженим на підставі пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), тобто до 30.06.2023. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, остаточно позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за послуги з вивезення твердих побутових відходівза період з 01.04.2017 по 31.12.2020 в сумі 4055 грн. 72 коп. та інфляційні 317 грн. 41 коп., а також стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за послуги з вивезення твердих побутових відходівза період з 01.01.2021 по 30.06.2025 (період коли настало повноліття [PERSON] ) в сумі 8 779 грн. 01 коп., інфляційні 1 424 грн. 04 коп., 3 % річних 339 грн. 66 коп. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча повідомлявся судом про час, дату та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку. Водночас, 12.11.2025 до суду надійшла письмова заява представника позивача за довіреністю Проскури Т.О. про розгляд справи без участі представника підприємства за наявними у справі матеріалами. Заявлені остаточні позовні вимоги від 07.11.2025 підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. До того ж, у судовому засіданні 12.11.2025 представник позивача за довіреністю Проскура Т.О. зазначила, що позивачем враховані доводи заяв відповідачів про застосування строків позовної давності та розрахунок заборгованості щодо відповідачів, враховуючи період до настання повноліття одного з відповідачів [PERSON] . Також просила вирішити питання про розподіл судових витрат, враховуючи ту обставину, що двоє з відповідачів, а саме [PERSON] та [PERSON] є особами з інвалідністю 2-ї групи. У судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, хоча судом повідомлялися у встановленому законом порядку про місце, день і час розгляду справи. Водночас, 12.11.2025 до суду надійшла їх письмова заява про розгляд справи без їхньої участі. До того ж, у судовому засіданні 12.11.2025 вони зазначили, що не погоджуються з розрахунками заборгованості, які надані позивачем у редакції від 07.11.2025. Крім того, [PERSON] пояснила, що в квартирі, до якої позивачем надаються житлово-комунальні послуги, з 2002 року мешкає її сестра [PERSON] зі своєю дочкою, і вони взагалі не сплачують комунальні послуги. Також, просила врахувати ту обставину, що вона є особою з інвалідністю 2-ї групи, отримує пенсію, і не має можливості самостійно сплачувати плату за комунальні послуги за всіх мешканців квартири. У судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, хоча судом повідомлялися у встановленому законом порядку про місце, день і час розгляду справи, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у контексті положень п. 3 ч. 8 ст. 128, ст.ст. 131, 223 ЦПК України, суд вважає, як повідомлення відповідачів належним чином. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст. 8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи. Відзив на позовну заяву не подано. Врахувавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, у 1993 році Комунальне підприємство «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради зареєстровано як юридичну особу, код ЄДРПУО: 03328652, вид економічної діяльності якого є, в тому числі, вантажний автомобільний транспорт (основний) та збирання безпечних відходів та оброблення та видалення безпечних відходів, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.05.2023, який безпосередньо досліджений судом. Відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 252 від 01.03.2011 «Про доповнення рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 31.10.2007 № 1480 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг населенню м. Черкаси», КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради визначено виконавцем послуг з вивезення твердих та рідких побутових відходів. На виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів» №1070 від 10.12.2008 та на підставі рішення Черкаської міської ради від 19.08.2014 № 2-61 «Про визначення послуги з вивезення побутових відходів, як окремої комунальної послуги, право на яку виборюється на конкурсних засадах» та протоколу № 2 від 26.05.2025 оцінки конкурсних пропозицій на проведення конкурсу на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів в м. Черкаси, виконавчий комітет Черкаської міської ради рішенням №564 від 29.05.2015 ввів у дію рішення конкурсної комісії щодо визначення переможцем конкурсу на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів у м. Черкаси, в якому визнав надавачем послуг з вивезення твердих побутових відходів комунальне підприємство «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради. Між КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради та виконавчим комітетом Черкаської міської ради 04.06.2015 укладений договір на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів на території м. Черкаси. 02.03.2020 між тими ж сторонами підписана додаткова угода № 1 до вказаного вище договору, відповідно до якої, термін дії договору на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів на території м. Черкаси від 04.06.2015 продовжено до 31.05.2025. Рішенням Черкаської міської ради № 45-14 від 15.08.2023 «Про визначення адміністратора послуги з управління побутовими відходами та території міста Черкаси» визначено адміністратором послуги з управління побутовими відходами на території міста Черкаси КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради. Слід зазначити, що пунктом 24 Правил надання послуги з управління побутовими відходами, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №835 від 08.08.2023 визначено, що послуги надаються споживачеві згідно із умовами договору, що укладається на підставі типових договорів «Про надання послуги з управління побутовими відходами», відповідно до норм статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема шляхом укладення індивідуального договору (Публічний договір приєднання). На виконання вимог Закону України "Про відходи", Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначений договір опублікований на офіційному сайті Черкаської міської ради www.rada.cherkassy.uaта сайті Комунального Підприємства «Черкаська служба чистоти» www.chistota.ck.ua. До цього часу КП «Черкаська служба чистоти» послуги з вивезення твердих побутових відходів надавалися відповідно до: 1)Публічного Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів від 17.04.2013. Відповідно до п.п. 10.1 та 10.2 Договору строк його дії до 31.12.2017, а у разі відсутності письмового повідомлення про його розірвання не менш як за 30 календарних днів до закінчення терміну його дії Договір вважається автоматично продовженим (пролонгованим) на наступні 12 місяців (текст договору публічно доведений до відома споживачів шляхом його публікації в офіційному виданні газеті «МІСТО» №5 від 17.04.2013 та розміщений на офіційному сайті Черкаської міської ради www.rada.cherkassy.ua); 2)Публічного Договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами 2021 року. Відповідно до п.п. 11.1 та 11.2 Договір набирає чинності через 30 днів з моменту його офіційного оприлюднення в мережі Інтернет на офіційному сайті Черкаської міської ради: www.rada.cherkassy.ua та діє протягом року, а у разі відсутності відмові від Договору або його переогляду за місяць до закінчення терміну його дії Договір вважається автоматично продовженим на кожен наступний календарний рік (текст договору публічно доведений до відома споживачів шляхом його публікації в газеті «Черкаський край» № 37 від 15.09.2021 та розміщений на офіційному сайті Черкаської міської ради www.rada.cherkassy.ua). Договір на надання послуг з вивезення побутових відходів на території міста Черкаси є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта у формі конклюдентних дій та не висловив заперечень проти договору. Розділом ІІ Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 30.07.2012 № 390 визначено механізм доведення до відома споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад. Зокрема, відповідно до абз. 5 п. 2.5. даного Порядку, суб`єктами господарювання, що надають послуги з вивезення побутових відходів до відома споживачів доводиться така інформація, шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті суб`єкта господарювання (за наявності) та, за необхідності, на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування, балансоутримувачів багатоквартирних будинків. Судом встановлено, що заперечень з боку споживачів не надходило, тому відповідно до норм чинного законодавства Договір вважається укладеним. З моменту надання позивачем споживачам послуг з вивезення твердих побутових відходів, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами п. 2 ч. 1 ст. 5 цього Закону). Права та обов`язки споживача визначені у статті 7 згаданого Закону. Частиною першою статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV (у редакції, що чинна до дії вказаного вище Закону, тобто й на час виниклих правовідносин) визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону № 1875-ІV споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються зокрема й на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Як зазначено у статті 19 згаданого Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (№ 1875-ІV) визначено права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Аналогічні положення закріплені і у нині чинному Законі України «Про житлово-комунальні послуги» (№ 2189-VІІІ), зокрема, статтями 7, 8 визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. Крім того, згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води передбачені статтями 21 та 22 цього Закону. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч. 3 ст. 9 Закону). Встановлено, що КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради належним чином виконує взяті на себе зобов`язання та здійснює вивезення твердих побутових відходів згідно з визначеним графіком. Як вбачається з матеріалів справи, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (з 03.04.2013 дотепер), [PERSON] , [INFO] (з 25.09.2003 дотепер), [PERSON] , [INFO] (з 28.05.1976 дотепер), [PERSON] , [INFO] (з 19.02.2003 дотепер), що підтверджується відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру. До того ж, як уже зазначалося вище, при вирішенні питання про відкриття провадження в даній справі судом встановлено, що протягом спірного періоду (з 01.03.2011 по 31.12.2020) [PERSON] була неповнолітньою особою. Тому, ухвалою суду від 11.09.2025 відмовлено у відкритті провадження по справі за позовом Комунального підприємства «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг, - в частині позовних вимог, пред`явлених до [PERSON] про стягнення заборгованості за період з 01.03.2011 по 31.12.2020, оскільки, в цій частині справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Таким чином, відповідачі є споживачами комунальної послуги з вивезення побутових відходів в розумінні положень Закону № 2189 та ЖК України. Так, за вказаною адресою відповідачі отримують послуги з вивезення твердих побутових відходів від КП «Черкаська служба чистоти» Черкаська служба чистоти, відкритий о/р [NUMBER] на ім`я [PERSON] , але ухиляються від перерахування щомісячної оплати за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості (за період з 01.04.2017 по 30.06.2025). Інформації про те, що відбулося розділення особових рахунків немає. Послуга з вивезення твердих побутовий відходів даним громадянам (відповідачам) здійснюється згідно з графіком, місце складування відходів відбувається з контейнерного майданчика, який розміщений біля житлового будинку відповідачів за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з листа директора департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради Удод І. від 13.09.2024 за № 13153/22799-01-20, нарахування за послугу з вивезення твердих побутових відходів, що надаються КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради з 01.03.2011 здійснювались згідно з тарифами, затвердженими наступними рішеннями виконавчого комітету Черкаської міської ради: -№238 від 25.02.2011 6,89 грн. з особи з 01.03.2011; -№239 від 03.03.2015 7,75 грн. з особи з 19.03.2015; -№1107 від 02.09.2016 11,64 грн. з особи з 01.10.2016; -№712 від 07.07.2017 13,32 грн. з особи з 01.08.2017; -№719 від 28.08.2018 22,56 грн. з особи з 01.09.2018; -№685 від 19.06.2019 30,48 грн. з особи з 01.07.2019; -№1522 від 21.12.2021 38,39 грн. з особи з 01.01.2021; -№695 від 05.09.2022 46,20 грн. з особи з 06.09.2022 дотепер. Відповідачі своєчасно не вносили плату за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів, тож згідно з розрахунком, який 07.11.2025 надано КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради, заборгованість відповідачів по оплаті вказаних послуг становить: -[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за період з 01.04.2017 по 31.12.2020, в сумі 4055 грн. 72 коп.; -[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за період з 01.01.2021 по 30.06.2025, в сумі 8 779 грн. 01 коп. Також, відсутні документальні підтвердження про те, що відповідачі фактично не мешкають за цією адресою та не користуються наданими підприємством послугами, оскільки, до позивача ніхто із відповідачів (мешканців/користувачів будинку) не зверталися щодо відмови від послуг, зміни місця проживання, кількості осіб, які фактично проживають/зареєстровані за адресою проживання та з претензіями щодо кількості та якості наданих послуг. Суд звертає увагу на те, що споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Крім того, якщо споживач не відмовляється від оплати послуг, а оспорює об`єм наданих житлово-комунальних послуг виконавцем або їх якість, у справі повинні бути певні акти-претензії, як докази спростування заявленої суми стягнення. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові по справі № 210/5796/16-ц від 18.03.2019. Таких документів споживачами (відповідачами у справі) надано не було. Як і не наведено обставин про те, що вони не користувалися послугами, наданими позивачем. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ст.ст. 67-68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. 541 ЦПК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч.ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України). Таким чином, за результатами досліджених доказів, судом встановлено, що позивач є надавачем послуг з вивезення твердих побутових відходів на території міста Черкаси, ним були надані відповідні послуги відповідачам, як споживачам таких послуг, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами та не спростовані відповідачами. Що стосується заяви відповідачів [PERSON] та [PERSON] про застосування строків позовної давності до заявлених КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради позовних вимог, слід зазначити, що главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11.09.1997, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав-учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (п. 570 рішення від 20.09.2011 за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена тривалістю три роки (ст. 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Крім того, суд зауважує на тому, що згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Слід зазначити, що ці зміни до ЦК України внесені Законом України №540-ІХ від 30.03.2020, які набрали чинності 02.04.2020. Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України введено карантин. У подальшому термін дії карантину неодноразово продовжувався відповідними постановами Кабінету Міністрів України та тривав до 30.06.2023 включно. Тобто, карантин, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), на території України тривав до 30.06.2023. Виходячи з наведених вище положень закону, пропущеною може бути позовна давність лише за вимогами, що виникли до 12.03.2017. Строк позовної давності за всіма вимогами, що виникли після 12.03.2017, та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважаються продовженим на підставі пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), тобто до 30.06.2023. До того ж, згідно із Законом № 2120-IX від 15.03.2022, в редакції Закону № 3450-IX від 08.11.2023, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, яким визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. При цьому, 14.05.2025 прийнято Закон України «Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» № 4434-IX, яким виключено пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., №№ 40-44, ст. 356). Цей Закон набирає чинності з 04.09.2025. Отже, з 04.09.2025 відновився перебіг строків позовної давності. Водночас, строки позовної давності не обнуляються, а продовжуються з того моменту, на якому були зупинені. Якщо строк вже сплив до моменту зупинення, він не поновлюється. Судом взято до уваги, що на час розгляду справи, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, строком на 30 діб та у подальшому продовжено строк його дії з 05 години 30 хвилин 05.11.2025 строком на 90 діб. Тобто, воєнний стан в Україні діяв на момент подачі цього позову до суду і триває дотепер. Таким чином, доводи відповідачів [PERSON] та [PERSON] про застосування строків позовної давності є безпідставними, тобто не дають підстав для відмови у задоволенні позову з цих підстав. Суд звертає увагу відповідачів на те, що КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради просить стягнути на свою користь заборгованість: -з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за період з 01.04.2017 по 31.12.2020, в сумі 4055 грн. 72 коп.; -з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за період з 01.01.2021 по 30.06.2025, в сумі 8 779 грн. 01 коп. Отже, враховуючи той факт, що дану позовну заяву про стягнення заборгованості подано позивачем до суду 26.08.2025, строк позовної давності не пропущений, а відтак, не може бути застосовано при розгляді даної справи, тому доводи сторони відповідача про пропуск позивачем строків позовної давності є безпідставними, враховуючи викладене вище та приписи п.п. 12, 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (пункт 19 розділу виключено на підставі Закону № 4434-IX від 14.05.2025). Таким чином, до солідарного стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради підлягає заборгованість за послуги з вивезення твердих побутових відходів за період з 01.04.2017 по 31.12.2020 в розмірі 4055 грн. 72 коп. При цьому, слід зазначити, що ці відповідачі були зареєстровані у помешканні, до якого надавалися позивачем підприємством житлово-комунальні послуги; вони не довели обставин про те, що у цей період фактично не проживали у помешканні та/або не користувалися послугами. Також слід зазначити, що у вказаний період часу, ними не було здійснено жодних оплат за надані послуги. При наймні, відповідачі такі твердження позивача та надані ним і досліджені докази не спростували. Крім того, до солідарного стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради підлягає заборгованість за послуги з вивезення твердих побутових відходів за період з 01.01.2021 по 30.06.2025 в розмірі 8779 грн. 01 коп. Слід зазначити, що ці відповідачі протягом вказаного періоду були зареєстровані у помешканні, до якого надавалися позивачем підприємством житлово-комунальні послуги; вони не довели обставин про те, що у цей період фактично не проживали у помешканні та/або не користувалися послугами. Також, у вказаний період часу, ними не було здійснено жодних оплат за надані послуги. Відповідачі такі твердження позивача та надані ним і досліджені докази не спростували. До того ж, оскільки правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, то на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Верховний Суд неодноразово наголошував, що з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Вказана правова позиція сформульована у постановах Верховного Суду від 18 .03.2019 у справі №210/5796/16-ц, 18.12.2019 у справі №522/2625/16ц, 25.03.2020 у справі № 211/3347/18, 18.05.2019 у справі №176/456/17, постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 712/8916/17 від 07.07.2020. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох процентів річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 554/7740/17). Враховуючи спірні правовідносини, має місце грошове зобов`язання, а тому, в даному випадку, можливе нарахування за нормами ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до правових висновків Верховного Суду, які висвітлені в постанові ВП ВС від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц, стягнення відсотків річних та інфляційних витрат, передбачених ст. 625 ЦК України, можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання. Також, при вирішенні питання про стягнення з відповідачів на користь позивача інфляційних втрат та 3% річних, судом враховані положення п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала законної сили з 30.12.2023 та п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», відповідно до яких, починаючи з січня 2024 року такі нарахування можуть бути здійснені при умові прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Отже, з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради слід солідарно стягнути інфляційні втрати в сумі 317 грн. 41 коп., які нараховано за період з 01.05.2017 по 31.01.2021. Крім того, з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради слід солідарно стягнути інфляційні втрати - 1424 грн. 04 коп., які нараховано за період з 01.02.2021 по 31.01.2022 та з 01.01.2024 по 01.07.2025, а також 3% річних 339 грн. 66 коп., які нараховано за період з 01.01.2024 по 01.07.2025. За таких обставин, оцінивши докази, надані позивачем і досліджені під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради, у редакції від 07.11.2025, підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідачами не спростовані доводи позивача, як і не надано належних, допустимих та переконливих доказів, за яких можливо вважати, що заборгованість відсутня, або наявна у меншому розмірі. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в сумі 3028 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним документом № 86178 від 21.08.2025. Тож, враховуючи те, що позовні вимоги Комунального підприємства «Черкаська служба чистоти» Черкаської міської ради задоволені в редакції від 07.11.2025, то до стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягає судовий збір у рівних частках по 757 грн. 00 коп. з кожного. Водночас, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є особами з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується Довідками до Акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 351963 від 23.06.2021, серії 10 ААБ № 342084 від 13.05.2013, а також пенсійними посвідченнями серії [NUMBER] від 03.11.2021, серії [NUMBER] від 31.07.2019. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved