Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач просить визнати за ним право власності на 20/100 часток у праві власності на будинковолодіння [ADDRESS] , яке складається із: житлового будинку, загальною площею 117,0 кв.м, житловою 74,3 кв.м, допоміжною 42,7 кв.м (літ. А), стодоли (літ. Б), стайні (літ. В), шопи (літ. Г), вбиральні (літ. Д), криниці, огорожі, криниці (№№ 1, 2, 3), які належали померлій [INFO] [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його тітка [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, який складений на його користь. На день смерті тітки залишилося спадкове нерухоме майно, зокрема 20/100 часток у праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Він прийняв спадщину, так як на день смерті тітки постійно разом з нею проживав та був зареєстрований. Він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі свідоцтва останній йому відмовив, оскільки він не зміг надати документи, які підтверджують право власності спадкодавиці на належне їй нерухоме майно, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду. Він ж є власником іншої частки у праві власності на вказане вище будинковолодіння. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, його представниця - адвокат Оленин О.Ф. подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, прийняти визнання позову відповідачем, як таке, що відповідає інтересам сторін, й ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні, а розгляд справи проводити у їхній відсутності. До підготовчого судового засідання представник відповідача подав клопотання, в якому позов визнав, просив розгляд справи проводити без його участі. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: згідно з ухвалою від 15.10.2025, суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання. 06 листопада 2025 року представник відповідача - Вигодської селищної ради у системі "Електронний суд" сформував клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності у зв`язку з відсутністю заперечень проти позову. 11 листопада 2025 року представниця позивача подала заяву про розгляд справи у їхній відсутності, в якій позов підтримала, просила розгляд справи проводити за їх відсутності, прийнявши визнання позову відповідачем. Частиною 1 статті 206ЦПК України установлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд перевірив, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що сторона відповідача позов визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін чи інших осіб, тому суд приймає визнання нею позову та резюмує про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18 квітня 2011 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 7). На випадок своєї смерті вона зробила таке заповітне розпорядження: належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона матиме право, заповіла [PERSON] , на що вказує заповіт від 21.05.2001 (а.с. 8). Тобто позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . У повідомленні Новошинського старостинського округу за № 33/03-13/6 від 28.08.2025 зазначено, що згідно записів погосподарської книги № 1 за 2011-2015 р.р. Новошинського старостинського округу Вигодської селищної ради, номер об`єкту погосподарського обліку 0023-1, за [PERSON] рахується 20/100 часток житлового будинку по [ADDRESS] (а.с. 13). Довідка Новошинського старостинського округу Вигодської селищної ради за № 120 від 30 липня 2025 року свідчить про те, що старою адресою вказаного вище домоволодіння була: [ADDRESS] , новою є адреса: [ADDRESS] (а.с. 11). Отже, на день смерті [PERSON] залишилося спадкове нерухоме майно, а саме 20/100 часток у праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно із повідомленням Новошинського старостинського округу за № 32/03-13/6 від 28.08.2025, на день смерті [PERSON] за адресою [ADDRESS] були зареєстровані у тому числі [PERSON] та [PERSON] - племінник (а.с. 12). Позивач як спадкоємець за заповітом, прийнявши спадщину, звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 20/100 часток у праві власності на житловий будинок за вказаною вище адресою, на підставі якої була відкрита спадкова справа 74603829, на що вказує витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №82569224 від 17 вересня 2025 року (а.с. 9). Згідно із постановою № 203/02-31 від 17 вересня 2025 року, приватний нотаріус відмовлила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності [PERSON] на 20/100 часток у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.10). Інші 80/100 часток у праві власності на спірне будинковолодіння належить позивачу, про що свідчать свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.11.2008, Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21045443 від 25.11.2008 та Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 444242041 від 19.09.2025 (а.с. 24, 25, 26). На підставі наказу Вигодської селищної ради № 09-32/062 від 14.08.2025, зареєстрованого в Реєстрі будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної ДЕССБ, Р№ в ЄДЕССБ: AR01:8985-4137-4295-4088, упорядкована адреса об`єкту нерухомого майна, у зв`язку із виявленням невідповідності адреси фактичному розташуванню цього об`єкту, та спірному домоволодінню присвоєна адреса: [ADDRESS] (а.с. 27-28). 04 вересня 2025 року ФОП [PERSON] виготовив на ім`я [PERSON] технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , який зареєстрований в Реєстрі будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, Р№ ТІ01:6909-2886-7796-6910, згідно з яким домоволодіння за вказаною вище адресою складається із: житлового будинку, загальною площею 117,0 кв.м, житловою 74,3 кв.м, допоміжною 42,7 кв.м (літ. А), стодоли (літ. Б), стайні (літ. В), шопи (літ. Г), вбиральні (літ. Д), криниці, огорожі, криниці (№№ 1, 2, 3) (а.с. 14-19, 20-23). Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 17.09.2025, вартість вказаного вище об`єкта становить 751445,55 грн (а.с. 29). Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на частку в нерухомому майні. Оцінка суду та норми права, які застосував суд: зважаючи на позицію сторони позивача, беручи до уваги визнання позову відповідачем, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивач довів належними та допустимими доказами, що [PERSON] , яка померла [INFO] , належали 20/100 часток у булинковолодінні по [ADDRESS] . Як визначено ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 ст. 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Під час розгляду справи суд установив, що за життя [PERSON] склала заповіт на користь позивача [PERSON] . Останній прийняв спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті проживав та був зареєстрований зі спадкодавицею. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, в тому числі які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні, відсутні. Згідно із ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Як визначено ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Позивач звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину, яку він прийняв після смерті [PERSON] , однак у видачі свідоцтва про право власності на спадщину йому відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності померлої на нерухоме майно. Відповідно до п. 4.18 Глави 10 Розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.02.2012 № 296/5, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд установив, що 80/100 часток спірного домоволодіння належить на праві власності позивачу, інші 20/100 часток він має намір успадкувати у встановленому законом порядку, як єдиний спадкоємець за заповітом [PERSON] , проте позбавлений такої можливості у зв`язку з відсутністю документів про право власності за померлою на її частку в домоволодінні. Відповідач позов визнав, інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, в тому числі які в мали право на обов`язкову частку у спадковому майні, відсутні. Тому суд дійшов висновку, що є достатні підстави, щоб заявлений позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на 20/100 часток будинковолодіння по [ADDRESS] , яке складається із: житлового будинку, загальною площею 117,0 кв.м, житловою 74,3 кв.м, допоміжною 42,7 кв.м (літ. А), стодоли (літ. Б), стайні (літ. В), шопи (літ. Г), вбиральні (літ. Д), криниці, огорожі, криниці (№№ 1, 2, 3), які належали [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного, ст. 16, 1216, 1217, 1220, 1223, 1233, 1235, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст. 13, 81, 200 ЦПК України,

Outcome: approved