Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Харкова із заявою, у якій просить встановити факт неправильності актового запису про шлюб № 1367 від 19 серпня 1995 року, складеного Міським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Харкова, в частині запису у графі «ім`я» нареченого, у якій вказано « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] », та внести зміни до актового запису про шлюб № 1367 від 19 серпня 1995 року, складеного Міським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Харкова, у частині запису в графі «ім`я» нареченого змінити зазначене ім`я « [PERSON] » на вірне « [PERSON] ». Рух справи. 01.09.2025 Київським районним судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено судовий розгляд за правилами окремого провадження. У судове засідання заявник не заявилася, просила розглянути справу за її відсутності. Заінтересовані особи у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялались своєчасно та належним чином, клопотань про відкладення судового розгляду не надали. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Стаття 6\~Конвенції\~про\~захист\~прав\~людини\~і\~основоположних\~свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13\~ЦПК\~України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч. 3 ст.\~12\~ЦПК\~України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. За приписами\~статті 263\~ЦПК України\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим.\~Законним є\~рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права.\~Обґрунтованим є\~рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з частиною першою статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. [PERSON] з 19 серпня 1995 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Міським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Харкова зроблено запис № 1367 від 19 серпня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Заявниця у липні 2025 року звернулася до Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для повторної видачі свідоцтва про шлюб. Після повторного отримання свідоцтва про шлюб встановлено, що прізвище, ім`я та по батькові чоловіка заявниці вказано, як [PERSON] , замість правильного [PERSON] . У подальшому встановлено, що в актовому записі про шлюб № 1367 від 19 серпня 1995 року помилково вказано ім`я [PERSON] , а саме замість « [PERSON] » неправильно вказано « [PERSON] ». Помилковість вказаних у актовому записі відомостей підтверджується наданими заявницею документами, що підтверджують особу [PERSON] та правильне визначення відомостей про його прізвище, ім`я та по батькові, а саме: копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 02 грудня 1997 року, у якому у графі «прізвище, ім`я, по батькові» вказано « [PERSON] »; копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] , серія [NUMBER] , дата видачі 11 грудня 2011 року, виданого Пенсійним фондом України, у якому власника пенсійного посвідчення вказано як « [PERSON] »; копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] серії [NUMBER] , у якому зазначено, що батьком [PERSON] є [PERSON] , а мати [PERSON] . 31 липня 2025 року заявниця завернулася до Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про внесення змін до актового запису про шлюб № 1367 від 19 серпня 1995 року, та просила виправити відомості про ім`я чоловіка [PERSON] з « [PERSON] » на « [PERSON] », однак їй відмовлено через неможливість внесення змін до актового запису у позасудовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. При цьому визначений у ч. 1 ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема: рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При цьому наведений у ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, зокрема, встановлення факту неправильності запису в актовому записі про шлюб. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц. Згідно ч. 2\~ст. 319 ЦПК України\~у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які заявник посилалася як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви. Судове рішення\~повинно\~ґрунтуватися\~на\~засадах\~верховенства\~права,\~бути\~законним\~і\~обґрунтованим. Законним\~є\~рішення,\~ухвалене\~судом\~відповідно\~до\~норм\~матеріального\~права із\~дотриманням\~норм\~процесуального\~права . Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні\~(частини перша, друга та п`ята статті 263 ЦПК України). Враховуючи вищенаведене, інтереси заявниці, відсутність спору та інших шляхів захисту прав, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявниці у повному обсязі. Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved