Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] , діючи через представника адвоката Бакальця І.Г., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: ДП «Східний масив плюс» приватного підприємства «Східний масив» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття житлового приміщення. В обґрунтування доводів позовних вимог зазначено про те, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11 липня 2018 року, квартира [ADDRESS] , на праві власності належить [PERSON] . На підставі акту від 09 липня 2024 року, складеного комісією ДП «Східний масив плюс», проведено обстеження даної квартири на предмет затоплення, та виявлено сліди затоплення, а саме: на стелі підвісній, на кухні мокра стеля, біля світильника і по кутах стін є мокрі плями, на стіні відірвані шпалери, намоклі кухонні меблі та ламінат на підлозі. Зі слів власника, затоплення квартири [ADDRESS] сталося 07 липня 2024 року о 18:30 год. У ванній кімнаті затоплено стелю, світильник та електропроводку. У великій кімнаті замоклий кут стелі і відійшли шпалери від намокання. Причиною затоплення квартири [ADDRESS] стало пошкодження (тріщина) фільтра-колби тонкої очистки холодної води під мийкою в квартирі [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище. На момент затоплення у квартирі [ADDRESS] , проживали квартиранти. Відповідно до висновку про ринкову вартість матеріального збитку, завданого власнику квартири [ADDRESS] , складеного оцінювачем Тернопільської торгово-промислової палати Величко О.М., вартість матеріального збитку завданого власнику вищевказаної квартири, станом на 02 вересня 2024 року становить 39 231,00 грн. Вартість послуг за проведення вказаного оцінювання складає 4 900,00 грн. Цей висновок є складовою Звіту про оцінку матеріального збитку, завданого власнику двокімнатної квартири [ADDRESS] , у якому наявний локальний кошторис на будівельні роботи № 02-01-01 та ремонтні роботи. У Звіті наявний також Акт перевірки технічного стану об?єкту оцінки, відповідно до якого комісія у складі балансоутримувача [PERSON] , сусідів та оцінювача [PERSON] , встановила наступне: кухонний фартух (60х2,23х1,65) повна заміна - відставання плиток від основи; підвісна стеля кухні - масові плями жовті, затікання; гіпсокартоні стіни (кухня і коридор) - розтріскування в місцях стику, жовті плями; стіни кухні - у плямах і потьоках; підлога (кухня і коридор) - глухий звук при постукуванні, відставання окремих плиток від основи; натяжна стеля ванної кімнати (набрала води) при демонтажі матеріалу - масові сирі плями по перекриттю; багети по периметру кухні та коридору - жовті в плямах. Доказами затоплення квартири [ADDRESS] , є два DVD-R диски із відеозаписом затоплення та фотографіями затоплення, які скопійовані з мобільних телефонів дружини власника квартири [PERSON] та сестри дружини [PERSON] . На місце затоплення викликались патрульні поліцейські, які зафіксували факт затоплення та спілкування з квартирантами на свої боді-камери. Водночас відповідачем не вчинено жодних дій на відшкодування спричиненої позивачу шкоди внаслідок залиття квартири останнього. Крім того, позивач зазначає, що протиправні дії відповідача призвели до моральних страждань [PERSON] у вигляді душевного хвилювання, незручностях, завданих затопленням квартири, втрати нормальних життєвих зв`язків, що вимагало від нього додаткових зусиль організації свого життя. Отож, позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь майнову шкоду в сумі 39 231,00 грн на відшкодування збитків, завданих затопленням квартири за [ADDRESS] , а також 10 000,00 грн грошового відшкодування моральної шкоди та судові витрати, понесені позивачем при розгляді даної справи. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 червня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] - адвокат Бакалець І.Г. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи ДП «Східний масив плюс» приватного підприємства «Східний масив»у судовому засіданні пояснила, що 09 липня 2024 року було складено акт про затоплення квартири [ADDRESS] . Причина затоплення - тріснула колба фільтра для очищення холодної води, встановленого на кухні під умивальником. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не надав суду. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що працює майстром дільниці ПП «Східний масив». Влітку минулого року до підприємства надійшло звернення від однієї з мешканок про затоплення, яке свідок зафіксувала шляхом складення акту. Жінку звали [PERSON] , вона перебувала у квартирі, яку затопили, там не було світла, на кухні все замокло, шпалери відійшли від стіни у кімнаті. Сусіди з квартири, звідки мало місце затоплення, дверей не відчинили. Квартира знаходиться на 5 поверсі, [ADDRESS] , на той час там проживали квартиранти. В подальшому двері відчинила дівчина. Свідок бачила, що затоплення відбулося з кухні, під умивальником тріснула колба фільтра очистки холодної води, з причин її зношення. Дівчина повідомила, що вона винаймає житло, вона не бачила протікання, а тому своєчасно не усунули проблему. Зі слів квартирантів власник мав знати про затоплення. Акт про затоплення видається власнику квартири, яка є потерпілою стороною. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що є дружиною позивача. Подія затоплення квартири мала місце 07 липня 2024 року, це була неділя, свідок перебувала у селі. З телефонного дзвінка сестри [PERSON] стало відомо про затоплення. Свідок повернулася з села та викликала працівників поліції. Квартиранти із квартири [ADDRESS] не відкривали дверей, а в подальшому з`явилися та поліцейським повідомили, що знають про затоплення, виходили шукати новий фільтр. В день затоплення у квартиру [ADDRESS] свідок не потрапила. 09 липня 2024 року [PERSON] пішла в ЖЕК, працівники якого склали акт, тоді побачили, що колби-фільтру на місці вже немає, труби з`єднані трубкою. Квартира, звідки відбулося затоплення знаходиться на 5 поверсі, це п`ятиповерховий будинок. Працівники ЖЕКУ приходили складати акт про затоплення, про що були обізнані і квартиранти. Наслідки затоплення квартири свідок відзняла на телефон, про що є відео, однак у квартирі, з якої сталося затоплення, знімати не дозволили. В подальшому приходила жінка, яка все фотографувала і склала оцінку збитків. Відтак, заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи. Квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 130471438 від 11 липня 2018 року. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , замовником технічної інвентаризації є [PERSON] . Також з даного технічного паспорта вбачається технічна характеристика квартири. 09 липня 2024 року комісією в складі майстра з експлуатації інженерних мереж ДП «Східний масив плюс», майстрів дільниць, складено акт, про те, що ними проведено обстеження квартири [ADDRESS] , на предмет затоплення. При обстеженні квартири виявлено сліди затоплення стелі підвісної на кухні мокра стеля біля світильника і по кутах є мокрі плями. На стіні відірвані шпалери. Намокли меблі кухонні і ламінат на підлозі. Зі слів власниці квартири [ADDRESS] , затоплення сталося 07 липня 2024 року о 18:30 год. У ванній кімнаті затоплено стелю, світильник і електропроводку. В великій кімнаті замоклий кут стелі і відійшли шпалери від намокання. Причиною затоплення квартири [ADDRESS] , стало тріскання фільтр-колби тонкої очистки холодної води від зношення в кухні під мийкою в квартирі [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище. Згідно інформації сформованої за допомогою додатку «Реєстр нерухомості», номер витягу 5005176046149, номер інформаційної довідки 16794458030, дата формування 29 квітня 2025 року, 1/4 частка квартири [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] . Вказану частку квартири відповідач отримав у порядку спадкування майна своєї матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] . Першою державною нотаріальною конторою 03.09.2021 року заведена спадкова справа № 689/2021. Також позивачем на підтвердження доводів своїх позовних вимог надано два оптичні носії інформації DVD-R диски з відеозаписами та фотоматеріалами, якими зафіксовано факт затоплення квартири [ADDRESS] , що узгоджується з показами свідка [PERSON] . Як слідує з звіту про оцінку матеріального збитку, завданого власнику двокімнатної квартири [ADDRESS] , у відповідності із договором - заявкою № H-32 від 26 серпня 2024 року між [PERSON] та Тернопільською торгово-промисловою Палатою, що діє на підставі Статуту і є суб?єктом діяльності (Суб?єкт оціночної діяльності, сертифікат № 236/2023, виданий Фондом Державного майна України 12 квітня 2023 року) проведена оцінка ринкової вартості матеріального збитку, завданого двокімнатній квартирі, загальною площею 45,5 кв.м., що на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири, серія та номер 3413, виданого 11.07.2018, видавник: Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Костецький Ю.Г. та зареєстрованої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 1595765061101. В результаті досліджень та розрахунків оцінювач прийшла до висновку, що вартість матеріального збитку завданого власнику квартири, становить 39 231,00 грн. У Звіті наявний Акт перевірки технічного стану об?єкту оцінки, відповідно до якого комісія у складі балансоутримувача [PERSON] , сусідів та оцінювача [PERSON] , встановила наступне: кухонний фартух (60х2,23х1,65) повна заміна - відставання плиток від основи; підвісна стеля кухні масові плями жовті затікання; гіпсокартоні стіни (кухня і коридор)-розтріскування в місцях стику, жовті плями; стіни кухні у плямах і потьоках; підлога (кухня і коридор) - глухий звук при постукуванні, відставання окремих плиток від основи; натяжна стеля ванної кімнати (набрала води) при демонтажі матеріалу - масові сирі плями по перекриттю; багети по периметру кухні та коридору жовті і в плямах. Крім того, у Звіті наявний локальний кошторис на будівельні роботи № 02-01-01 на ремонтні роботи, матеріальний збиток житлової двокімнатної квартири, згідно якого, кошторисна вартість складає - 52 289,00 грн, кошторисна трудомісткість 0,23834 люд. год., кошторисна заробітна плата - 19 870,00 грн, середній розряд робіт 3,7 розряд. Отож, проаналізувавши надані докази вважаю, що до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми процесуального та матеріального права. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будьякими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Кінцевою метою будьякого звернення до суду є відновлення порушеного права та відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями. За змістом ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15 та 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом беззаперечно встановлено, що позивач є власником нерухомого майна - квартири [ADDRESS] . Вказане житлове приміщення було затоплене 07 липня 2024 року, що підтверджується актом, складеним працівниками ДП «Східний масив плюс», у якому зафіксовано наслідки зазначеної події. За результатами обстеження встановлено, що у квартирі [ADDRESS] виявлено сліди затоплення, а саме: у кухні - намокання підвісної стелі біля світильника та по кутах, на стіні - відшарування шпалер; пошкоджено кухонні меблі та ламінат підлоги. У ванній кімнаті зафіксовано затоплення стелі, світильника та електропроводки. У великій кімнаті виявлено намокання кута стелі та відшарування шпалер унаслідок впливу вологи. Причиною затоплення квартири [ADDRESS] , стало розтріскування фільтр-колби тонкого очищення холодної води внаслідок зношення, яка знаходилася на кухні під мийкою у квартирі [ADDRESS] , розташованій поверхом вище. Співвласником квартири [ADDRESS] за вказаною вище адресою є [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер витягу № 5005176046149, номер інформаційної довідки 16794458030, дата формування - 29 квітня 2025 року). Згідно з висновком оцінювача про ринкову вартість матеріального збитку, завданого власнику двокімнатної квартири [ADDRESS] , за результатами проведених досліджень та розрахунків встановлено, що розмір матеріальної шкоди, заподіяної позивачу, становить 39 231,00 грн. Отож, саме заподіяння матеріальної шкоди майну позивача внаслідок затоплення його житла стало підставою звернення [PERSON] до суду з позовом до [PERSON] , оскільки відповідач у добровільному порядку завдану шкоду не відшкодував. Згідно із ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Частина 2 ст. ст. 383 ЦК України визначає, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Статтею 10 ЖК України визначено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. У відповідності до статті 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Відповідно до абз. 2 п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт. Додатком 4 до вказаних Правил встановлено форму акта, з якої вбачається, що в ньому повинно бути відображено: дату складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. За змістом положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно роз`яснень, викладених в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, умовою покладення на відповідача відповідальності за шкоду, завдану позивачу, є наявність вини останньої у спричиненні вказаної шкоди. Статтею 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір (постанова Верховного Суду у постанові від 13 листопада 2019 року у справі № 757/31418/15-ц). Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч. 2 ст. 77 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, доказуванням є процесуальна і розумова діяльність суб`єктів доказування, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів; докази і доказування виступають процесуальними засобами пізнання в цивільному судочинстві. Процес доказування (на достовірність знань про предмет) відбувається у межах передбачених процесуальних форм і структурно складається з декількох елементів або стадій, які взаємопов`язані й взаємообумовлені. Виділяються такі елементи: твердження про факти; визначення заінтересованих осіб щодо доказів; подання доказів; витребування доказів судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі; дослідження доказів; оцінка доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд звертав увагу вище, що у пункті 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих в Мін`юсті 25 серпня 2005 року за №927/11207, зазначено, що у разі залиття, аварії квартири складається відповідний акт, форма якого затверджена додатком № 4. Відповідно до даного додатку акт повинен містити дані про події, які відбулись, наслідки таких подій, причину залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб, у присутності яких такий акт складено. Судом встановлено, що наданий позивачем акт за формою та змістом відповідає визначеній формі, не суперечить іншим доказам у справі, а наведені в ньому дані відповідачем не спростовані. [PERSON] не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири за адресою: [ADDRESS] , що мало місце 07 липня 2024 року, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. З огляду на вищевикладене, суд дійшов переконання про доведеність того факту, що залиття квартири в [ADDRESS] , сталося з вини власника квартири [ADDRESS] , а саме [PERSON] . Щодо відсутності підпису власника квартири у вищеописаному акті про затоплення, то у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2018 у справі № 753/20314/15, зазначено, що не підписання акта відповідачем не впливає на його правильність, оскільки зворотнього останній не довів. Відтак, якщо власник квартири, у якій сталася аварійна ситуація, що спричинила залиття, не підписав письмовий акт обстеження, це не призведе до втрати таким документом юридичної сили, а отже й доказового значення для справи. Вирішуючи питання щодо розміру завданої шкоди, суд приймає до уваги висновок оцінювача про ринкову вартість матеріального збитку, завданого власнику двокімнатної квартири [ADDRESS] , відповідно до якого вартість завданої матеріальної шкоди, заподіяної власнику квартири [ADDRESS] внаслідок залиття, яке відбулося 07 липня 2024 року становить 39 231,00 грн. Таким чином, встановивши, що позивач довів завдану йому шкоду, протиправність дій відповідача, причинно-наслідковий зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, суд доходить висновку, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню відповідача у загальному розмірі 39 231,00 грн, визначеному на підставі висновку оцінювача про ринкову вартість матеріального збитку, завданого власнику двокімнатної квартири [ADDRESS] . В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. У відповідності з роз`ясненнями, викладеними у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA,№ 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної діями відповідача, суд виходить з того, через затоплення квартири [PERSON] , як власник, був позбавлений можливості повноцінно користуватися належним йому житлом, зазнав моральних переживань, пов`язаних із порушенням звичного способу життя та необхідністю усунення наслідків затоплення. Це змусило позивача докладати додаткових зусиль для відновлення свого становища, яке існувало до цього. Отож, враховуючи конкретні обставини справи, розмір, тривалість та характер заподіяних моральних страждань, й виходячи із засад розумності й справедливості, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 3 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 211,20 грн судового збору, та 4 900,00 грн за складання висновку оцінювачем.

Outcome: partial