Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (далі ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.10.2023 відповідач [PERSON] уклала з ТОВ «АВЕНТУС Україна» договір про надання споживчого кредиту №7152947, відповідно до якого зобов`язується надати відповідачу кредит у сумі 7500,00 грн, на строк 360 днів, зі стандартною процентною ставкою в розмірі 1,99 %. Згідно додаткової угоди від 11.10.2023 до договору №7152947, сторони домовилися збільшити суму кредиту на 2000,00 грн., у зв`язку з чим було внесено зміни до договору. 27.05.2024 між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна», назву якого в подальшому було змінено на ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», було укладено договір факторингу, за яким до позивача відійшла право вимоги до відповідача за договір про надання споживчого кредиту №7152947. Первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши кредит відповідно до умов укладеного Договору та перерахував грошові кошти на платіжну картку відповідача. Відповідач не виконав свої зобов`язання за укладеним договором, у зв`язку з чим, станом на момент звернення до суду у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 51608,35 грн., яка складається з: - 9500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 17342,80 грн. - заборгованість за відсотками, - 24765,55 грн.\~нараховані позивачем проценти за 131 календарних днів, яку просить стягнути на користь позивача. яку просить стягнути на користь позивача, а також понесені судові витрати. Ухвалою судді від 28.05.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, які беруть участь у справі. Відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи, за зареєстрованим місцем її проживання було направлено ухвалу про відкриття провадження у справі. Відзив на позовне надходив. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що 10.10.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір №7152947 про надання споживчого кредиту, відповідно до п.1.2 якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно п.п. 1.3, 1.4, 1.5.1 договору, сума кредиту складає 7500 грн.; строк кредиту 360 днів, дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору; стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача відповідно до п.4.2 договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 договору. Відповідно до п.2.1 договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Даний договір було підписано шляхом накладення одноразового цифрового ідентифікатора. Згідно додаткової угоди від 11.10.2023 до договору №7152947, сторони домовилися збільшити суму кредиту на 2000,00 грн., у зв`язку з чим було внесено зміни до договору, сума кредиту складає 9500,00 грн. (а.с.40-42). 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК» ФІНТРАСТ Україна» було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «ФК» ФІНТРАСТ Україна» права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі до відповідача (а.с.80-90). Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024, позивач ТОВ «ФК» ФІНТРАСТ Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №7152947 у сумі 26842,80 грн., з яких: - заборгованість за основною сумою боргу 9500,00 грн., - заборгованість за відсотками 17342,80 грн. (а.с.35). Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача по кредитному договору №7152947 перед позивачем за період з 27.05.2024 по 04.10.2024 складає 51608,35 грн., яка складається з: - 9500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 17342,80 грн. - заборгованість за відсотками, - 24765,55 грн.\~нараховані позивачем проценти за 131 календарних днів (а.с.32-33). Крім того, встановлено, що Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ Україна" від 25.11.2024 змінено найменування ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ Україна" на нове найменування ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». На виконання ухвали суду про витребування доказів, 05.11.2025 на адресу суду надійшла виписка по рахунку відповідача [PERSON] № [NUMBER] за період з 10.10.2023 по 12.10.2023, згідно якої вбачається, що 10.10.2023 відбулося зарахування грошових коштів у розмірі 7500,00 грн. та в подальшому 11.10.2023 2000,00 грн. Згідно з умовами кредитних договорів позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати надані їй кредити в строки, передбачені кредитними договорами. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Згідно ст.ст.1054, 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі, за яким за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, позивач як новий кредитор набув права вимоги за вказаним договором на підставі договорів про відступлення права вимоги. Матеріали справи свідчать про те, що первісні позикодавці свої зобов`язання перед позичальником за Договором про надання споживчого кредиту та договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту виконали, надавши відповідачу кредитні кошти, однак остання не здійснювала погашення заборгованості. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, з урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме стягненню з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №7152947 у сумі 51608,35 грн., яка складається з: - 9500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 17342,80 грн. - заборгованість за відсотками, - 24765,55 грн. - нараховані позивачем проценти за 131 календарних днів. Що стосується судових витрат, то суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. відповідно до ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2422,40 грн. (а.с.1). Також позивачем понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн., на підтвердження чого долучено до матеріалів справи договір про надання правової допомоги від 10.12.2024, заявку №8435 на виконання договору №10/12-2024 від 10.12.2024, акт №8435 прийому-передачі виконаних робіт згідно договору №10/12-2024 від 10.12.2024, рахунок на оплату №8435-24/02-2025 від 12.05.2025 на суму 10000,00 грн., до якого також зараховано витрати на участь в судових засідання в сумі 1640,00 грн., тоді як розгляд справи проводився без виклику сторін у судове засідання (а.с.26,34,44,45,77,78). Отже, позивачем включено до складу судових витрат участь в судовому засіданні, які не проводилися, тому дані витрати в сумі 1640,00 грн. не підлягають до стягнення. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2422,00 грн. судового збору та 8360,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved