Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування вимог позову покликається на те, що 15 квітня 2025 року по вул. Гориня, 31 у м.Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі її автомобіля марки «Toyota Scion», д.н.з. [NUMBER] , та автомобілем марки «Kia Rio», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП її автомобіль був пошкоджений, а саме, розбите зовнішнє дзеркало заднього виду. Постановою Сихівського районного суду м.Львова [PERSON] за даним фактом ДТП визнано винуватим, у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Страхова компанія «UNIQA», у якій була застрахована цивільно-правова відповідальність винуватцем, виплатила їй 4417 грн., однак дана сума не покрила повною мірою вартість відновлення транспортного засобу. Дзеркало є оригінальною запчастиною, не підлягає ремонту, має вбудовані елементи (поворот, підігрів, регулювання), пошук аналогів був безуспішним, тому нею було придбано оригінальне дзеркало за ціною 9600 грн. Фактична матеріальна шкода, завдана ДТП складає 9600 за мінусом виплати страхового відшкодування 4417 грн., різниця становить 5183 грн. Окрім того, нею було оплачено франшизу у розмірі 1600 грн., яку вважає має відшкодувати [PERSON] . Добровільно компенсувати зазначені кошти відповідач відмовився, тому змушена звернутися до суду з позовом. Також, їй було завдано моральної шкоди, яка проявилась у тривалому емоційному виснаженні, необхідності витрачати особисті кошти на ремонт, постійному хвилюванні, стресі, занепокоєнні в умовах соціальної нестабільності, що негативно вплинуло на її психоемоційний стан та якість життя в цілому. Моральну шкоду оцінює у розмірі 20000 грн. просить стягнути 5183 грн. матеріальну шкоду (різниця між фактичною вартістю дзеркала і страховою виплатою), 1600 грн. франшизи, 20000 грн. моральної шкоди, судові витрати. Просить позов задоволити. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 28 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано строк на усунення недоліків. На виконання ухвали суду позивачка подала заяву про звільнення від сплати судового збору, оскільки вона доглядає за інвалідом І групи. Ухвалою суду від 07 серпня 2025 року позивачці надано додатковий строк для усунення недоліків, а саме сплати судового збору, оскільки у такої відсутні підстави для звільнення від сплати судового збору. 08 серпня 2025 року позивачкою подано уточнену позовну заяву, зменшено розмір моральної шкоди до 5000 грн., доплачено розмір судового збору. Ухвалою суду від 25 серпня 2025 року повторно залишено без руху, оскільки нею не оплачено судовий збір за вимогу про стягнення моральної шкоди, надано строк для усунення недоліків. 11 вересня 2025 року [PERSON] збільшено позовні вимоги, просить стягнути 4154 грн. 51 коп. матеріальної шкоди, 1600 грн. франшиза, 20000 грн. моральної шкоди, судові витрати. Окрім того, подала клопотання про відстрочення сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди. Ухвалою суду від 12 вересня 2025 року відстрочено сплату судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди до винесення рішення, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено таку до судового розгляду на 02 жовтня 2025 року. 02 жовтня 2025 року в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог залучено АТ «Страхова компанія «Інго», у зв`язку з чим в судовому засіданні оголошено перерву до 15 жовтня 2025 року. 15 жовтня 2025 року у зв`язку з неявкою представника третьої особи АТ «СК «Інго» та ненадання таким копії страхової справи, у судовому засіданні продовжено перерву до 28 жовтня 2025 року. 27\~жовтня 2025\~року представник\~третьої особи\~АТ «Страхова\~компанія «Інго»\~подала письмові\~пояснення,\~позов залишила\~на розсуд\~суду.\~В обґрунтування\~пояснень покликалась\~на те,\~що 15\~квітня 2025\~року по\~вул.\~Гориня,\~31\~у м.Львові\~сталася дорожньо-транспортна\~пригода за\~участі автомобіля\~ [PERSON] марки\~«Toyota\~Scion»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~та автомобілем\~марки «Kia\~Rio»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~ [PERSON] .\~Транспортні засоби\~були забезпечені\~полісами ОСЦППВНТЗ,\~які були\~укладені до\~початку дії\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів.\~При врахуванні\~даної страхової\~справи АТ «СК «ІНГО» керувалося Положенням «Про пряме врегулювання збитків» (затверджено протоколом Президії МТСБУ №1762016 від 10 березня 2016 року). Дане положення встановлює порядок взаємодії страховиків - членів СБУ (у даній справі це АТ «СК «ІНГО» та ПрАТ СК «УНІКА», які є учасниками Угоди про пряме врегулювання збитків по обов?язковому страхуванню цивільно-правової вповідальності власників наземних транспортних засобів, що діє з 01 грудня 2016 року. Згідно даної Угоди, сторони беруть на себе зобов?язання по дотриманню Положення про пряме врегулювання збитків, яке є невід?ємною частиною цієї Угоди (затверджено Протоколом Президії МТСБУ №376/2016 від 10 березня 2016 року). Положення є внутрішнім нормативним документом МТСБУ та встановлює порядок ваємодії страховиків - членів МТСБУ для забезпечення впровадження процесу прямого врегулювання страхових випадків. Пряме врегулювання страхових випадків (ПВСВ) - це система, в якій страховик, який застрахував цивільно-правову відповідальність потерпілого, в частині відшкодування шкоди, пов?язаної з пошкодженням або фізичним знищенням транспортного засобу потерпілого, виконує обов?язки страховика, який застрахував цивільно-правову виловідальність особи, відповідальної за скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Така система не вимагає від страхувальника укладання додаткових договорів страхування, крім договору обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності каликів наземних транспортних засобів (ОСЦПВВНТ3). Згідно інформації, яка розміщена на сайті МТСБУ скористатися системою ПВСВ можна, якщо: ДТП сталося за участю виключно двох наземних транспортних засобів і при цьому завдано шкоду виключно у вигляді пошкодження або фізичного знищення транспортного засобу; обидва транспортні засоби є забезпеченими на момент ДТП, або потерпілий має договір ОСЦПВВНТ3, укладений на умовах Закону, а винуватець не застрахований. Право потерпілого на пряме врегулювання в разі настання ДТП після 01 січня 2025 року розповсюджується на наступні комбінації полісів, які зазначені на сайті МТСБУ; наявна інформація у Страховика потерпілого щодо полісів учасників ДТП не є суперечливою в частині даних, на підставі яких ідентифікується забезпечений транспортний засіб (марка, тип, державний реєстраційний номерний знак) та визначаються наявність страхового забезпечення на дату ДТП, розмір страхових сум. При прямому врегулюванні відшкодовується тільки шкода, завдана майну. ДТП може бути зафіксовано за допомогою Національної поліції або складено Європротокол (нема різниці з процедурою звичайної системи врегулювання збитків за договорами ОСЦПВВНТЗ. АТ СК «Уніка» визнало дане ДТП за участю сторін справи та їх транспортних засобів страховим випадком та погодило із потерпілою розмір збитку у сумі 4417 грн. 47 коп. 13 серпня 2025\~р. [PERSON] звернулася до АТ «СК «Інго» з заявою про виплату страхового відшкодування. 27 серпня 2025 року на замовлення АТ «СК «Інго» оцінювачем [PERSON] проведено огляд пошкодженого автомобіля марки «Toyota Scion», д.н.з. [NUMBER] у присутності [PERSON] , про що було складено акт огляду. 01 вересня 2025 року було складено Звіт №95317 про визначення розміру матеріального збитку автомобіля «TOYOTA Scion», д.н.з. [NUMBER] , відповідно до якого, такий становив 7072 грн. 85 коп. без ПДВ. 02 вересня 2025 року АТ «СК «ІНГО» було складено страховий акт №8671851, яким було прийняте рішення про сплату страхового відокодування на підставі Звіту №95317 від 01 вересня 2025 року за вирахуванням розміру франшизи в сумі\~1600\~грн. (що передбачена полісом №221837452). 04 вересня 2025 року на рахунок [PERSON] АТ «СК «Інго» було оплачено страхове відшкодування у сумі\~5472 грн. 85 коп., що підтверджується платіжною інструкцею №19607 від 04 вересня 2025 року. Зобов?язання АТ «СК «Інго» в даному випадку випливають з укладеного договору обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому об?єм зобов?язань АТ «СК «Інго» за цим договором визначається безпосередньо нормами Закону України «Про обов?язкове страхування тивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Положеннями про Пряме врегулювання страхових випадків, відповідно до Угоди, учасниками якої є ПрАТ СК «УНІКА» та АТ «СК «ІНГО». 28 жовтня 2025 року за клопотанням позивачки про відкладення розгляду справи та її неявкою в судове засідання, неявкою відповідача, представника третьої особи, у судовому засіданні продовжено перерву до 06 листопада 2025 року. 06 листопада 2025 року позивачка подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, розгляд справи проводився за явкою відповідача, у відсутності представника третьої особи, який просив проводити розгляд справи у його відсутності, надавши письмові пояснення та копію страхової справи. 06 листопада 2025 року суд оголосив про перехід до\~стадії ухвалення\~судового\~рішення, відклавши ухвалення та оголошення рішення до 11 листопада 2025 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, просила проводити розгляд справи у її відсутності, мотивуючи відсутністю фінансової можливості прибути в судове засідання. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, лише щодо сплати франшизи у розмірі 1600 грн. У решті частини позову просив відмовити, оскільки страхове відшкодування було погоджено з позивачкою, страхова компанія виплатила таке. Намагався добровільно сплатити позивачці розмір франшизи, однак така відмовилась. Щодо моральної шкоди заперечив повністю, оскільки вважає, що така не заподіяна позивачці, не доведена нею, дзеркало було пошкодженим до даного ДТП. Представник третьої особи АТ «СК «Інго» в судові засідання не з`явилась, однак подала письмові пояснення, копію страхової стправи та просила проводити розгляд у їх відсутності. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд приходить\~до наступного\~висновку. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. У відповідності до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. По справі встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 20 травня 2025 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, оскільки 15 квітня 2025 року в 07 год. 52 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Kia Rio», д.н.з. [NUMBER] по вул. Гориня, 31 у м.Львові, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим транспортним засобом марки «Toyota Scion», д.н.з. [NUMBER] . В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Відповідно до положень ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З урахуванням викладеного, суд вважає вину відповідача [PERSON] , у вчиненні ДТП доведеною, оскільки він допустив порушення вимог ПДР України, що перебували у причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, що підтверджено постановою суду. 23 квітня 2025 року між [PERSON] та страховиком ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» складено акт узгодження розміру страхового відшкодування (угода про відшкодування матеріальної шкоди) №27913969735, погоджено розмір страхової виплати у сумі 6017 грн. 47 коп. за мінусом франшизи у розмірі 1600 грн., до виплати 4417 грн. 47 коп. Однак, вартість завданої шкоди, внаслідок ДТП, позивачка вважає, що складає у розмірі 9600 грн., на підтвердження надала копію фіскального чеку №4420036548 від 19 травня 2025 року, відповідно до якого вартість дзеркала заднього виду бокового становить 9600 грн. Окрім того, [PERSON] надала фото пошкодженого дзеркала автомобіля, та встановленого нового, що міститься в матеріалах справи. Станом на момент вчинення ДТП 15 квітня 2025 року автомобіль відповідача марки «Kia Rio», д.н.з. [NUMBER] , був забезпечений полісом ОСЦПВ №221837452, виданим АТ Страхова компанія «Інго». На момент ДТП транспортний засіб марки «Toyota Scion», д.н.з. [NUMBER] , був забезпечений полісом ОСЦПВ №225388544, виданим ПрАТ «СК «Уніка». 01 серпня 2025 року АТ «СК «Інго» зафіксовано повідомлення про ДТП від [PERSON] , 13 серпня 2025 року її заяву про виплату страхового відшкодування, у якій зазначено, що розмір виплати, який за фактом складення даної заяви є узгодженим потерпілою особою. 01 вересня 2025 року суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] складено звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №95317 у відповідності до якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ марки «Toyota Scion», д.н.з. [NUMBER] , станом на 15 квітня 2025 року без врахування ПДВ складає 7072 грн. 85 коп. 02 вересня 2025 року АТ «СК «Інго» склала страховий акт №8671857, відповідно до якого погоджено виплату страхового відшкодування у розмірі 7072 грн. 85 коп. за мінусом франшизи у розмірі 1600 грн., розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті складає 5472 грн. 85 коп. Коефіцієнт фізичного зносу до обрахунку розміру шкоди не застосовувався. У відповідності до платіжної інструкції кредитного переказу коштів №19607 від 04 вересня 2025 року, на рахунок, який вказала позивачка [PERSON] від АТ «СК «Інго» поступило страхове відшкодування у розмірі 5472 грн. 85 коп. Спір щодо стягнення матеріальної шкоди, завданої ДТП виник у зв`язку з тим, що позивачка отримала страхове відшкодування, однак розмір його виплати не покрив завданої їй шкоди. Стаття 1166\~ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом указаної норми, за загальним правилом, шкода підлягає відшкодуванню, по-перше, в повному обсязі, по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала. Проте, крім загального правила, є спеціальні, передбачені законом, тобто, винятки. Одним із таких винятків - спеціальних правил є норми про страхування особою цивільно-правової відповідальності. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) і доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1\~Закону України «Про страхування)). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Питання страхування відповідальності власників транспортних засобів регулюється не тільки національним законодавством, а й міжнародними нормами, і Україна як держава, яка прагне вступу до Європейського Союзу, в Угоді про асоціацію України з ЄС зобов`язалась здійснити заходи щодо підвищення гарантій забезпечення прав потерпілих від ДТП відповідно до Директиви 2009/103/ЄС щодо страхування цивільної відповідальності по відношенню до використання автотранспортних засобів та забезпечення виконання зобов`язань щодо страхування такої відповідальності. Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно зі статтею 999\~ЦК України до відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Саме на забезпечення таких зобов`язань було прийнято Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП відшкодування заподіяної шкоди. Згідно зі статтями 3,5 Закон України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно із частинами першою, другою статті 1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1194\~ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Велика Палата у своїх постановах неодноразово наголошувала, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме такий є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди у межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Закон України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17). Водночас у Законі України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» наголошено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто цей Закон спрямований насамперед на захист прав осіб, потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоди не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески (стаття 3 цього Закону). Тобто положення цього Закону спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована відповідальність винної особи. А тому, необхідно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика. При цьому, відповідно до положень статті 13\~ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Цивільний кодекс\~України також передбачає, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї, і особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частини друга та четверта статті 14 ЦК України). Судом не встановлено, що у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до положень статті 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Особа може відмовитися від свого майнового права або за відплатним чи безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, крім випадків, встановлених законом. Положення зазначених норм права свідчить про зобов`язання учасників цивільних правовідносин діяти в межах закону, не порушуючи прав інших осіб, у спосіб, передбачений законом, добросовісно здійснюючи свої права та обов`язки. З позовних вимог встановлено про недостатність страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди позивачці. Однак, цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована, ДТП, яке сталося за участі транспортних засобів сторін визнано страховим випадком, шкода, завдана автомобілю позивачки - в межах лімітів страхового відшкодування, відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності при розрахунку вартості завданої шкоди не застосовувався коефіцієнт фізичного зносу, тобто у відповідача не виникло обов`язку зі сплати різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Крім того, як зазначалось вище, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється\~Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Відповідно до статті\~1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Пунктом\~2.1\~статті\~2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Вказана норма кореспондується зі частиною\~другою\~статті\~999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. У спорах пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальними, а цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. За вимогами статті\~3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У пункті\~33.1.4\~статті\~33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов`язанні ним є страховик). Згідно з пунктом\~36.1\~статті\~36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик,

Outcome: approved