Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення таких фактів : \~ \~ \~ \~- що її батьки перебували у шлюбі, зареєстрованому 21 березня 1946 року виконавчим комітетом Пісківської сільської ради Баштанського району ( актовий запис № 11); \~ \~ \~ \~- що [PERSON] [INFO] уродженка с. Піски Баштанського району 25 серпня 1970 року зареєструвала в бюро ЗАЦС м. Нурек Республіки Таджикістан шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка [PERSON] ; \~ \~ \~ \~- що [PERSON] ( яка померла [INFO] у с. Піски Баштанського району ) була матір`ю [PERSON] [INFO] . \~ \~ \~ \~- що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії М К0188307 виданий Баштанською районною державною адміністрацією на ім`я [PERSON] , належав [PERSON] . На обґрунтування\~вимог заявниця\~в заяві\~зазначила,\~що [INFO] у с. Піски Баштанського району померла її мати [PERSON] ; [INFO] у с. Піски Баштанського району помер її батько [PERSON] . До 2025 року заявниця не подавала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після батька, оскільки вважала, що після його смерті не залишилось будь-якого спадкового майна. Лише у 2025 році [PERSON] дізналася від родичів, що її мати [PERSON] , мала сертифікат на земельну частку ( пай) на території колишньої Пісківської сільської ради Баштанського району. Заявниця також отримала роз`яснення про те, що оскільки її батько [PERSON] після смерті своєї дружини (моєї матері фактично вступив у володіння спадковим майном після неї, то відповідно до ст.543 ЦК УРСР прийняв спадщину. У серпні 2025 року [PERSON] було подано нотаріусу заяву про прийняття спадщини після померлого батька. 14 серпня 2025 року нею було отримано постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай), що належало дружині спадкодавця [PERSON] , яке фактично прийняв батько, але не оформив своїх спадкових прав. Як підстави для відмови нотаріусом вказано наступне: розбіжності в документах, а саме: -зміна прізвища після шлюбу: Не надано свідоцтво про шлюб з [PERSON] , а лише довідку ЗАЦС м. Нурек (Таджикістан). -розбіжності в імені матері: У свідоцтві про смерть матері вказано [PERSON] . В інших документах (Державний реєстр шлюбів батьків, свідоцтво про народження, сертифікат на земельну частку) вказано [PERSON] . Через ці розбіжності нотаріус вимагає надати рішення суду для підтвердження наступних фактів: -шлюб батьків ( [PERSON] та [PERSON] ); -реєстрація власного шлюбу з [PERSON] та зміна прізвища на [PERSON] ; -родинні відносини зі померлими батьками; -належність сертифіката на земельну частку на ім`я [PERSON] саме матері - [PERSON] . Процесуальні дії у справі та заяви сторін: Заява надійшла до суду 03.09.2025 року. Ухвалою від 08.09.2025 року відкрите провадження у справі в порядку окремого провадження. Вислухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши письмові докази суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 13.02.1976 складене російською мовою : « [PERSON] », батько « [PERSON] », матір « [PERSON] ». Відповідно творення і правопис імен по батькові в українській мові по батькові жінки від імені батька [PERSON] . В свідоцтві про смерть [NUMBER] від 16.05.1996 року [PERSON] вкзана по батькові як [PERSON] . В довідці № 661 від 09.12.2020 року виданої Пісківським територіальним органом [PERSON] вказана як [PERSON] в іншій довідці № 43 від 04.08.2025 вказана вже як [PERSON] , хоча мова йде про одну й ту саму особу. В довідці № 234 від 26.11.2021 вказано, [PERSON] мала право на земельну частку (пай) згідно сертифікату. Однак вже в тому ж сертифікаті вказана [PERSON] . 21.03.1946 виконавчим комітетом Пісківської сільської ради Баштанського району Миколаївської області здійснено актовий запис № 11 про державну реєстрацію шлюбу. Як свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян [PERSON] змінила призвіще на [PERSON] . В свідоцтві про народження [NUMBER] від 19.06.1992 року матір`ю [PERSON] зазначено російською мовою « [PERSON] ». Відповідно до довідки про реєстрацію шлюбу № 216 від 25.12.1970 громадянка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище на [PERSON] . П. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорт. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Також згідно п. 12 вищевказаної Постанови, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви у повному обсязі. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved