Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

У липні 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та судових витрат. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказано, що 10.09.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 171811239 на суму 11\~000 грн. В подальшому, первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання Договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги № 157 від 26.10.2021 року, за яким від Первісного кредитора відступлено право грошової вимоги до відповідача. Крім того, ТОВ «Таліон Плюс» на виконання Договору факторингу впідписали Реєстр прав вимоги № 10 від 31.07.2023 року, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». 04.06.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача на суму 42\~908,40 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою судді від 31.07.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. 19.08.2025 року представник відповідача адвокат Працевитий Г.О. подав через підсистему «Електронний суд» відзив на позовну заяву, в якому вказав, що відповідач категорично не погоджується із вказаною сумою боргу, оскільки відсотки нараховані поза межами строку кредитування та вважає правомірним повернення заборгованості, яка складається з тіла кредиту та відсотків в межах строку кредитування, а саме 14 днів. Окрім того, вважає заявлений розмір витрат на правову допомогу завищеним, оскільки надана позовна заява є сформованим зразком, який використовується щодо усіх боржників позивача. 27.08.2025 року представник позивача [PERSON] подала через підсистему «Електронний суд» додаткові пояснення, де зауважила, що відсотки нараховані відповідно до умов договору, зокрема первісний кредитор передав ТОВ «Таліон Плюс» грошову вимогу до відповідача у сумі 24\~223,80 грн. Вважає, що позивач має всі правові підстави для стягнення відсотків як у межах строку дії договору так і після спливу строку кредитування. Так, відповідач здійснила 27.09.2021 року оплату у сумі 315 грн., чим продовжила строк кредитування. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача заперечив щодо нарахованих відсотків та вказав, що [PERSON] не здійснювала оплату у сумі 315 грн. та не продовжувала строк кредитування, тому вимоги позивача є безпідставними. Просив стягнути тіло кредиту у сумі 11\~000 грн. та відсотки за 14 днів у сумі 3049,20 грн. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенні з наступних підстав. 10.09.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № 171811239. Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора MNV36XT2, що надісланий 10.09.2021 о 16:39 год. на номер телефону [NUMBER] та введений позичальником 10.09.2021 о 16:42 год. Факт переказу коштів отримувачу підтверджується платіжним дорученням від 10.09.2021 року та не оспорюється відповідачем. Відповідно до п.п. 1.1.-1.5. Договору кредитної лінії № 171811239, кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 11\~000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплачувати проценти за користування Кредитом, нараховані згідно з п.1.9., п.п. 1.12.2 п. 1.12. цього Договору. Відповідно до п. 1.3. Договору, кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 11 000 грн., який має бути повернутий до 24.09.2021 року. Кредит надається строком на 14 днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі Дисконтний період), а саме до 24.09.2021 року. Згідно з п. 1.8. Договору сторони погодили, що встановлений у п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду та відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на вказаних умовах не обмежена. На умовах цього пункту договору строк продовження Дисконтного періоду кожен раз розраховується за формулою : Z = 30-(Х-Y), де Z кількість днів, на які продовжується дисконтний період; Х поточна дата (день місяця) продовження Дисконтного періоду, з урахуванням всіх попередніх продовжень Дисконтного періоду; Y дата ініціації (день місяця) продовження Дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок Кредитодавця). При цьому, сторони узгоджують, що у випадку якщо Y більше Х, то кількість днів, на які продовжується дисконтний період, дорівнює 30 днів. Як убачається з розрахунку заборгованості, 27.09.2021 року [PERSON] здійснила оплату у сумі 315 грн., відтак станом на 26.10.2021 року розмір її заборгованості перед первісним кредитором склав 24 538,80 грн. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, термін дії якого продовжувався Додатковими угодами. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 157 від 26.10.2021 року до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] у сумі 24\~223,80 грн., з яких: 11\~000 грн. тіло кредиту, 13\~223,80 грн. нараховані відсотки. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, термін дії якого продовжувався Додатковими угодами. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 року до ТОВ Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] у сумі 42\~908,40 грн., з яких: 11\~000 грн. тіло кредиту, 31\~908,40 грн. нараховані відсотки. В подальшому, 04.06.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №04/06/25-Ю, за результатами якого право грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 42\~908,40 грн. за кредитним договором № 171811239 від 10.09.2021 року перейшло до ТОВ «Юніт Капітал». Таким чином, ТОВ «Юніт Капітал» правомірно набув право вимоги за кредитним договором № 171811239 від 10.09.2021 року. Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. З врахуванням положення ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З урахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Таким чином, кредитний договір від 10.09.2021 року укладено між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до умов п. 5.4. договору та ЗУ «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Згідно положень ч. 1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно змісту ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). На підставіст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивачем долучено до матеріалів справи виписку з особового рахунку за кредитним договором № 171811239 від 10.09.2021 року, з якої вбачається, що у [PERSON] наявна заборгованість в сумі 42\~908,40 грн., з яких: 11\~000 грн. тіло кредиту, 31\~908,40 грн. нараховані відсотки. Водночас, відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, судом враховується правовий висновок, сформований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12. В п.54 вказаної Постанови, Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другоюстатті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другоюстатті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Як вбачається з п.1.7. наявного у матеріалах справи кредитного договору № 171811239 від 10.09.2021 року, кредит надається строком 14 днів від дати отримання кредиту (строк Дисконтного періоду). У п.1.8. Договору сторони погодили, що встановлений в п. 1.2. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. Із долучених позивачем матеріалів, вбачається, що [PERSON] вчиняла дії по продовженню Дисконтного періоду за договором, а саме: 27.09.2021 року здійснила оплату у сумі 315 грн., чим продовжила Дисконтний період на строк 30 днів зі сплатою 1,98 процентів за кожен день користування кредитом. Беручи до уваги процентну ставку, яка діяла протягом Дисконтного періоду (1,98 процентів в день на суму залишку кредиту), ту обставину, що позивачем були сплачені відсотки за користування кредиту у розмірі 315 грн., суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню відсотки у сумі 11\~912,60 грн. (відсотки за 14 днів у сумі 2\~734,20 грн. + відсотки за 30 днів у сумі 9\~178,40 грн.) Разом з цим, суд зауважує, що позивачем не наведено розрахунку та ніяк не пояснено походження суми процентів у розмірі 1\~311,20 грн., яка була одноразово нарахована 28.09.2021 року. Отже, всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 22\~912,60 грн., з яких: 11\~000 грн. тіло кредиту, 11\~912,60 грн. відсотки відповілно до умов договору. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки розрахунки по ним суперечать умовам договору. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «Юніт Капітал» витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. до матеріалів справи надано копії наступних документів: Договір надання правничої допомоги №05/06/20-01 від 05.06.2025, додаткову угоду № 25770534744 від 05.06.2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 року, Визначаючи розмір суми наданої правничої допомоги, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію справи, яка є малозначною за ціною позову, розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, а також враховуючи виконання роботи адвокатом у відповідності до детального опису робіт (наданих послуг), суд доходить висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим, з огляду на категорію та складність справи. Частинами 1 та 2ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1\~293,53 грн.

Outcome: partial