Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

29.08.2025 [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила встановити факт проживання [PERSON] ( [NUMBER] ), з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування заяви покликалась на те, що [PERSON] , [INFO] , проживає з 1976 року за адресою [ADDRESS] . 03 лютого 1971 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO] . 10 березня 2004 року заявниця розірвала шлюб зі своїм чоловіком [PERSON] [INFO] про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 10 березня 2004 року. Представник зазначає, що хоча шлюб і був розірваний та все життя заявниця з чоловіком прожили як подружжя разом до моменту його смерті [INFO] . Разом вели господарство, вона доглядала чоловіка коли він хворів, поховала його та несла всі витрати по похованню. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається: частки житлового будинку по [ADDRESS] ; частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером 5121210100:02:005:0127, яка знаходиться [ADDRESS] . 07 лютого 2025 року заявник звернулась до Пересипської (колишня - Суворовська) державної нотаріальної контори у місті Одеса з заявою про прийняття спадщини. На підставі її заяви заведена спадкова справа після смерті [PERSON] № 40Б/2025. Але на підставі листа № 2139/02-41 від 25 серпня 2025 року Пересипської державної нотаріальної контори у місті Одеса у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку заявниці відмовлено, оскільки з чоловіком заявниця не була одружена, а також рекомендовано звернутись до суду з метою встановлення факту проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем. Заінтересована особа: [PERSON] , [INFO] , доводиться рідною сестрою заявниці та співвласницею частки житлового будинку по [ADDRESS] та частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером 5121210100:02:005:0127, яка знаходиться [ADDRESS] . В даному будинку сестра заявниці зареєстрована, але фактично все життя проживає за адресою [ADDRESS] . Представник заявниці також ствердила, що за час спільного проживання в шлюбі та без нього спільних дітей заявниця з колишнім чоловіком не мали. Також [PERSON] не має інших дітей. Ухвалою суду від 15.10.2025 року у справі відкрито провадження. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, остання подала заяву про розгляд справи без їх участі, просила таку задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про судовий розгляд. Дослідивши подану заяву, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Заявниця [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії паспорта [NUMBER] . Заявниця зареєстрована з 27.03.1980 року за адресою [ADDRESS] , що вбачається з витягу з реєстру територіальної громади від 28.11.2024 року. 03 лютого 1971 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO] . Прізвище дружини після одруження стало [PERSON] , що вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища. 10 березня 2004 року заявниця розірвала шлюб зі своїм чоловіком [PERSON] [INFO] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] від 10 березня 2004 року. 07 лютого 2025 року заявник звернулась до Пересипської (колишня назва - Суворовська) державної нотаріальної контори у місті Одеса з заявою про прийняття спадщини. На підставі її заяви заведена спадкова справа після смерті [PERSON] № 40Б/2025. Однак, на підставі листа № 2139/02-41 від 25 серпня 2025 року Пересипської державної нотаріальної контори у місті Одеса у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку [PERSON] відмовлено, оскільки з чоловіком вона не була одружена, а також рекомендовано звернутись до суду з метою встановлення факту проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем. Факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов мешканців Березівської міської ради ОТГ, складений у присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , соціального працівника [PERSON] , підписаного депутатом Березівської міської ради Кравченко Л.М. про те що, [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] з 1976 року, весь цей час проживала разом з своїм цивільним чоловіком [PERSON] . Також факт спільного проживання заявниці з спадкодавцем підтверджується довідкою Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області від 28.11.2024 року № 1960 в тім, що [PERSON] був зареєстрований до дня своєї смерті [INFO] , актовий запис №377 від 28 серпня 2024 року за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на момент його смерті були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про становлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.п.3.21, 3.22 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Відповідно до п.п. 1, 5\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», наведений в ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Такий висновок зроблений в ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.09.2016 у справі № 505/2085/14-ц. Згідно зі\~ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11.11.2015, та ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №6-20158св15 від 21.10.2015. Відповідно до ч. 1\~ст. 1298 ЦК\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.05.2013р. № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування. Судам при вирішенні справ цієї категорії необхідно згідно із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та нормами щодо складу спадщини перевіряти, чи належав та на якій правовій підставі об`єкт нерухомості спадкодавцеві. Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги провизнання правана спадщину судовому розглядовіне підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зазначені правовідносини також врегульовані ст.ст.\~1268;\~1269\~ч.1; 1270 ч.1\~ЦК України, зі змісту яких слідує, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов\~висновку, що заявниця проживала разом\~зі своїм колишнім чоловіком на час відкриття спадщини. Однак, на час звернення до нотаріуса вона не мала підтвердження даного факту відповідними документами. Заявниця просить встановити факт постійного проживання зі своїм колишнім чоловіком як спадкодавцем на час відкриття спадщини. В результаті встановлення даного факту вона вправі звернутись до нотаріуса із заявою як спадкоємець, який прийняв спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Це є умовою для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину з наведених вище підстав, позивач може звернутися до суду із вимогами про визнання права власності в порядку спадкування на спадкове майно за правилами позовного провадження. Враховуючи наведене, суд вважає, що є достатні правові підстави для встановлення факту постійного проживання позивачки зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже заяву слід задовольнити.

Outcome: approved