Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

У червні\~2025\~року представник\~ТОВ«Фінансова\~компанія «Ейс» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №745751019 від 14.07.2023 в розмірі 88288,56 грн. В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що 14.07.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем був укладений кредитний договір №745751019, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» позичило відповідачу 18800 грн., шляхом переказу на його платіжну картку. Договір був укладений в електронному вигляді та підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, який було введено відповідачем, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». \~ \~ \~ \~28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 за яким право вимоги до [PERSON] передано іншому кредитору - ТОВ «Таліон Плюс». \~ \~ \~ \~За договором факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024 ТОВ «Таліон Плюс» передало право вимоги до [PERSON] іншому кредитору - ТОВ «ФК Онлайн Фінанс». \~ \~ \~ \~За договором факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» передало право вимоги до [PERSON] іншому кредитору - ТОВ«Фінансова компанія «Ейс». Посилаючись на те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, Позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 88288,56 грн., що складається з тіла кредиту в сумі 18800 грн. та процентів у сумі 69488,56 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду він повідомлявся вчасно та належним чином, однак про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Порядок укладення електронного договору визначено ст. 11 вищезазначеного Закону. Згідно ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 1, 2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. АТ «Універсал Банк» надано інформацію на підтвердження оформлення на ім`я відповідача [PERSON] банківської карти № [NUMBER] та зарахування 14.07.2023 на цю карту коштів у сумі 18800 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих грошових коштів не повернув, суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість по тілу кредиту в сумі 18800 грн. Позивачем заявлено вимогу про стягнення процентів за користування кредитом у сумі 69488,56 грн., що не відповідає умовам укладеного кредитного договору (пункт 8.3.1), яким процентну ставку визначено у розмірі 0,5 відсотка від суми кредиту за кожний день користування, за період до 13.08.2023 включно. Пролонгація строку кредитування та зміна відсоткової ставки пов`язана з діями позичальника (пункти 3.2 та 8.3.2). Позивачем не надано доказів оплати позичальником всіх фактично нарахованих процентів протягом Дисконтного періоду, що має наслідком його продовження згідно п. 3.2 Договору. Сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги Позивача, як фактора, щодо стягнення процентів за кредитним договором, підлягають задоволенню частково - у межах строку кредитування 30 днів. Таким чином, з Відповідач на користь Позивача підлягає стягненню сума кредиту 18800 грн. та відсотки в сумі 2820 грн. Всього - 21620 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Згідно платіжної інструкції від 23.06.2025 Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Крім того, Позивач просить стягнути з Відповідача відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн. До позовної заяви додано копію договору № 29/05/25-01 про надання юридичних послуг від 29.05.2025 між Позивачем та адвокатським бюро "Тараненко та партнери" (а.с. 47-48) Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача підлягають відшкодуванню пропорційно частині задоволених позовних вимог - в сумі 2307,35 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial