Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

08.08.2025 представник позивача подав до суду позовну заяву, у якій просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 3 000 грн 00 коп та моральну шкоду у розмірі 50 000 грн 00 коп, заподіяну вчиненням кримінального правопорушення. В обґрунтування позову вказував, що 02.04.2025 ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 285/470/21 звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження в частині обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України, закрито. Згідно ухвали суду [PERSON] спільними умисними діями з іншими особами, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, вчинила щодо потерпілого [PERSON] кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України. Зазначив, що кримінальним правопорушенням позивачу [PERSON] завдано матеріальну шкоду у розмір 3 000,00 грн, яка полягала у необхідності лікування зубів, що підтверджується довідкою DENTA CLINIK від 29.03.2021. Крім того, кримінальним правопорушенням позивачу [PERSON] завдана моральна шкода, яку він оцінює, з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, вини та поведінки особи, у розмірі 50 000 грн 00 коп, яка полягала у фізичному болі, яку позивач отримав внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень та душевних страждань, у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача [PERSON] . При цьому, протиправні дії відповідача негативно вплинули і продовжують впливати, як на стан здоров`я позивача так і на його психологічний стан, об`єктивні зміни ритму та розпорядку його повсякденного життя. Також, окрім фізичного болю та страждань від отриманих тілесних ушкоджень позивач зазнав надзвичайно сильного психологічного стресу, переніс надзвичайно сильний страх через неочікуваність і раптовість побиття, обгрунтовано непокоївся за своє здоров`я. З часу вчинення протиправних дій та до моменту подачі позову до суду позивач від відповідача відшкодування за завдану шкоду не отримав, що також негативно впливає на морально-психологічний стан позивача. Зауважив, що кримінальне провадження щодо відповідача [PERSON] закрите не з реабілітуючих підстав. Тому представник позивача подав до суду даний позов. 11.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строки вчинення процесуальних дій. 01.09.2025 представник позивача подав до суду відзив на позовну заяву. В обгрунтування відзиву вказав, що ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02.04.2025 у справі № 285/470/21 відповідач [PERSON] не визнана винуватою у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України, відтак відсутній факт доведення її вини у вчиненні кримінальних правопорушень щодо позивача [PERSON] . При цьому, позивачем не надано до суду доказів, які б свідчили про перенесення ним моральних страждань. Також зазначив, що необгрунтованими є твердження позивача про те, що саме діями відповідача [PERSON] завдана матеріальна шкода позивачу [PERSON] . Водночас, довідка медичної клініки, яка долучена до позовної заяви, не підтверджує факт завдання позивачу [PERSON] шкоди, оскільки в останній зазначено, що останній лише потребує лікування. Відтак, на підтвердження понесених витрат на лікування позивачем та/або його представником до суду не подано. Усудовому засіданні представник позивача позовні вимоги позивача підтримав, які просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві. Крім того, просив врахувати, що відповідач має на утриманні дочку, якій встановлена перша група інвалідності. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов висновку про задоволення позову на підставі наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 02.04.2025 ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 285/470/21 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження в частині обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України, закрито. Згідно ухвали суду, [PERSON] близько 21 години та Особа1, провадження відносно якого зупинено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля приміщення магазину «Візит», що розташований за адресою: [ADDRESS] , побачили раніше незнайомого їм [PERSON] . В цей же час, у [PERSON] та Особа1 виник спільний злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю відносно [PERSON] та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у [PERSON] та Особи1 виник спільний злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесного ушкодження [PERSON] . У вказаний час та місці, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, [PERSON] та Особа1, без відриву у часі, умисно, безпричинно із хуліганських спонукань, діючи з прямим умислом, з мотивів явної неповаги до суспільства, що проявилось у відкрито вираженому, очевидному для винного нехтуванні загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, з метою спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи заподіяти шкоду здоров`ю [PERSON] , прагненням показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, грубо порушуючи громадський порядок, перебуваючи у громадському місці, а саме: поблизу приміщення магазину «Візит», що супроводжувалося особливою зухвалістю, діючи групою осіб, Особа1 наблизився до [PERSON] та умисно обома руками став пхати останнього в грудну клітку спереду. Після цього, [PERSON] , усвідомлюючи можливість діяти спільно з Особою1, бажаючи об`єднати свої зусилля із зусиллями останнього, діючи групою осіб, безпричинно умисно правою рукою пхнула [PERSON] в грудну клітку спереду та з великою силою умисно нанесла потерпілому удар правою ногою по ногам в ділянку паху та удар долонею правої руки по обличчю зліва. В ході вчинення вище вказаних хуліганських дій [PERSON] та Особа1, які діяли групою осіб, заподіяли [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді: синця на передній поверхні грудної клітини справа вище соска на межі із правим плечем, синці на передньо-зовнішній поверхні правого стегна у середньо-верхній частині, на внутрішній поверхні правого стегна у середній частині, на внутрішній поверхні правого стегна у верхній частині, на передньо-внутрішній поверхні лівого стегна у середній частині, на внутрішній поверхні лівого стегна у середній частині, які належать до легких тілесних ушкоджень. Особа1, усвідомлюючи можливість діяти спільно з [PERSON] , бажаючи об`єднати свої зусилля із зусиллями останньої, діючи групою осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, бажаючи самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, з метою спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи заподіяти шкоду здоров`ю [PERSON] , безпричинно із значною силою прикладання умисно наніс кулаком правої руки удар по обличчю зліва [PERSON] . Після цього Особа1, діючи групою осіб з [PERSON] схопив за одяг [PERSON] та потягнув на себе, в результаті чого вони впали на грунт та Особа1 став утримувати потерпілого. Продовжуючи свої хуліганські дії, усвідомлюючи їх протиправний характер, [PERSON] діючи групою осіб з Особа1, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що проявилось у відкрито вираженому, очевидному для винного нехтуванні загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, бажаючи заподіяти тілесні ушкодження, безпричинно, підійшла до лежачого потерпілого, та зі значною силою прикладання умисно нанесла удар ногою в обличчя зліва [PERSON] . В результаті спільних хуліганських дій [PERSON] Особа1, які діяли групою осіб, останні умисно заподіяли [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової-лицевої травми: струсу головного мозку, синця навколо лівого ока з переходом на спинку носа, частини повік правого ока, виличну ділянку зліва, крововиливу в онктиву лівого ока зовні та донизу від рогівки, садна на фоні синця по їьому краю лівої очної ямки /2/, синця в проекції лівої гілки нижньої щелепи, перелому/сколу/ 6 зуба на нижній щелепі зліва /36 зуба за ародною стоматологічною класифікацією/, перелому/сколу/ 8 зуба на -.очній щелепі зліва /28 зуба за міжнародною стоматологічною класифікацією/, садна на боковій поверхні язика зліва, на слизовій оболонці лівої щоки, перелому верхньої щелепи зліва в ділянці передньої, верхньої, зовнішньої атеральної/ стінок верхньощелепної /гайморової/ пазухи із зміщенням та ювовиливом у верхньо-щелепну /гайморову/ пазуху, переломів внутрішньої /медіальної/, зовнішньої /латеральної/ і нижньої стінок лівої очниці з переходом і решітчасту твісту, лівий лобно-виличний шов, лівий вилично-клиновидний шов, орбітальну і вискову/скроневу/ поверхні лівого великого крила шновидної кістки/без проникнення у черепну порожнину та без ушкодження тутрїшньої кісткової пластинки кісток мозкового черепа/, супроводжувалися і ускладнилися розвитком гострих після травматичного лівобічного гаймориту, післятравматичного етмоїдиту переважно лівих комірок решітчастої сітки, небезпечними для життя явищами не супроводжувалися, належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Дії [PERSON] та Особа1 були умисними, вони грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжувались насильством із заподіянням тілесних ушкоджень, в чому і проявилась особлива зухвалість. Своїми спільними умисними діями, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, [PERSON] вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України. Предметом розгляду даної справи є позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] завданої матеріальної шкоди у розмірі 3 000 грн 00 коп, у зв`язку із лікуванням, та моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 50 000 грн 00 коп. Під час надання правової оцінки даним правовідносинам, суд керується наступним. Згідно пунктів 8 та 9 частини 2\~статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. 1 , 2 та 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За загальним принципом, відповідно до частини першої\~статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. \~Згідно ч. 1\~ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1\~статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У пункті 27\~постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Відповідно до довідки DENTA CLINIK від 29.03.2021 позивач [PERSON] перебував на лікуванні 28, 36 зубів, сума лікування складає 3 000 грн. Вказану довідку суд вважає належним та допустимим доказом у справі. Так, вище зазначена довідка підтверджує лікування позивача у медичній клініці. При цьому, з урахуванням характеру отриманих позивачем [PERSON] травм за обставин, зазначених в ухвалі Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 285/470/21, в якій встановлено, що спільними умисними діями, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, [PERSON] вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, вказує на реальну необхідність понесення позивачем [PERSON] заявлених коштів на лікування. Відтак, враховуючи те, що ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 285/470/21 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, тобто, не з реабілітуючих підстав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги у частині стягнення майнової шкоди є обгрунтованими та підлягають повному задоволенню. Що стосується заявленої позовної вимоги у частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, то суд дійшов наступного. Із статті 23 ЦК України слідує, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Обґрунтовуючи позовні вимоги у частині моральної шкоди представник позивача вказав, що остання полягала у фізичному болі, яку позивач отримав внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень та душевних страждань, у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача [PERSON] . При цьому, протиправні дії відповідача негативно вплинули і продовжують впливати, як на стан здоров`я позивача так і на його психологічний стан, об`єктивні зміни ритму та розпорядку його повсякденного життя. Також, окрім фізичного болю та страждань від отриманих тілесних ушкоджень позивач зазнав надзвичайно сильного психологічного стресу, переніс надзвичайно сильний страх через неочікуваність і раптовість побиття, обґрунтовано непокоївся за своє здоров`я. З часу вчинення протиправних дій та до моменту подачі позову до суду позивач від відповідача відшкодування за завдану шкоду не отримав, що також негативно впливає на морально-психологічний стан позивача. Згідно з положеннями\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній особи неправомірними діями, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини. Постановою Пленуму ВС України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», пунктом 5 роз`яснено, що суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 5 постанови Пленуму ВС України від 31.03.1995р. № 4, розглядаючи позов про відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати, за яких обставин і якими діями вони завдані, яким є ступень вини заподіювана, в якій грошовій сумі потерпілий вказує на пов`язані з ними втрати та з чого при цьому виходить. Згідно роз`яснень, даних у пункті 9 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України із змінами, внесеними постановою № 5 від 25 травня 2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається\~залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості. Відповідно до роз`яснень, наданих Пленумом ВС України, моральна шкода може полягати\~у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, при настанні інших негативних наслідків. Так, враховуючи обставини, при яких позивачу була завдана моральна шкода у зв`язку із подією, яка мала місце за обставин, зазначених в ухвалі Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 285/470/21, глибину, тяжкість та тривалість моральних страждань, зокрема: позивач у зв`язку із подією переніс душевні переживання, перенесені ним у момент завдання йому тілесних ушкоджень та за період лікування. При цьому, отримані травми у результаті події викликали зміни у його повсякденному ритмі житті, змінили його розпорядок, у зв`язку з чим він змушений був проходити лікування та реабілітацію. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] у відшкодування завданої моральної шкоди 50 000 грн 00 коп, задовольнивши позов у цій частині також у повному обсязі. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується наступним. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у справі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved