Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що 09.02.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс»» та [PERSON] було укладено договір № 3103219726-195447. Відповідно до умов договору позики, кредитодавець надає позичальникові грошові кошти у розмірі 4000,00 грн. терміном користування кредитом 20 діб з датою повернення кредиту 01.03.2022 року включно, зі сплатою за користування кредитом в розмірі 1,85 % за кожен день користування кредитом. 07.03.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс»» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір № 07/03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс»» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 3103219726-195447. 18.02.2025 року укладено договір № 18-02-/25, відповідно до умов якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 3103219726-195447. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право вимоги до [PERSON] за договором № 3103219726-195447. Загальний розмір заборгованості [PERSON] за користування кредитом за договором № 3103219726-195447 від 09.02.2022 року становить 5480,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 1480,00 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення вимоги. Крім цього, 22.02.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6479188. Відповідно до умов кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» відповідачу у розмірі 10000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 15,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків за кожен день користування кредитом. 25.07.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено Договір № 25-07/25, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступає на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 6479188. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право вимоги до [PERSON] за договором № 6479188. Загальний розмір заборгованості [PERSON] за користування кредитом за договором № 6479188 від 22.02.2022 року становить 10401,00 грн., з яких: 10000,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 401,00 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення вимоги. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] в користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за договором № 3103219726-195447 від 09.02.2022 року та договором № 6479188 від 22.02.2022 року в загальному розмірі 15881,00 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.05.2025 року зазначену цивільну справу передано за підсудністю до Ковельського міськрайонного суду Волинської області. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.06.2025 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У строк, встановлений судом, в тому числі повторно, відповідач відзив на пред`явлений позов не подала. Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитних договорів відповідачем. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З матеріалів справи встановлено, що, відповідно до укладеного договору позики № 3103219726-195447 від 09.02.2022 року, [PERSON] отримала кредит в розмірі 4000,00 грн. з терміном повернення 01.03.2022 року (включно), зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, що становить 702,00 відсотків річних. Згідно договору № 07/03/23 від 07.03.2023 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ТОВ «Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» відступає ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» шляхом продажу права вимоги, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаних у Додатку № 1 до вказаного договору. Відповідно до Реєстру боржників до Договору № 07/03/23 від 07.03.2023 року, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 3103219726-195447 від 09.02.2022 року в сумі 5480,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 1480,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно Договору № 18-02/25 від 18.02.2025 року, укладеного між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступає ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» шляхом продажу належні йому права вимоги, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» приймає належні ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги до боржників, вказаних у Додатку №1 до вказаного договору. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору № 18-02/25 від 18.02.2025 року, укладеного між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 3103219726-195447 від 09.02.2022 року в сумі 5480,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 1480,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім цього, відповідно до укладеного договору про споживчий кредит № 6479188 від 22.02.2022 року, [PERSON] отримала кредит в розмірі 10000,00 грн. терміном на 75 днів, з погашенням кредиту та відсотків у терміни, передбачені кредитним договором. Згідно Договору факторингу № 25-07/2024 від 25.07.2024 року, укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 25-07/2024 від 25.07.2024 року, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 6479188 від 22.02.2022 року в сумі 10401,00 грн., з яких: 10000,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 401,00 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення вимоги. Таким чином, заборгованість [PERSON] за договором № 3103219726-195447 від 09.02.2022 року та договором № 6479188 від 22.02.2022 року становить 15881,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ч. 1 ст. 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом, наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Відступлення права вимоги по суті\~- це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відтак, аналіз наведених норм матеріального права та обставин справи дає підстави для висновку, що позивач набув у встановленому законом порядку право вимоги до відповідача за договором № 3103219726-195447 від 09.02.2022 року та договором № 6479188 від 22.02.2022 року. Судом встановлено, що відповідачем умови договорів належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, процентів за його користування. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. За таких обставин та враховуючи, що доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань відповідачем суду не надано, факт отримання кредиту та розмір заборгованості відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з\~відповідача на користь позивача\~15881,00 грн. заборгованості за кредитними договорами. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин відповідач не подала. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку про те, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитними договорами в сумі 15881,00 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, в силу вимог ст. 141 ЦПК України, до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає\~2422,40 грн.\~понесених судових витрат по сплаті судового збору при зверненні до суду. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, з поміж іншого, витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ч.ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу стороною позивача подано до суду: Договір надання правової допомоги № 02-09/2024-5 від 02.09.2024 року; заявка на надання юридичної допомоги №44 від 01.03.2025 року; Витяг з Акту №7 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 року. В той же час, стороною позивача не надано суду документального підтвердження, що витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн. було реально сплачено на рахунок адвоката, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача таких судових витрат, до задоволення не підлягає, оскільки понесення позивачем таких витрат не підтверджено документально. Платіжна інструкція про перерахунок ФОП Макєєву Є.Ю. 99000,00 грн. жодним чином не підтверджує, що в цю суму входять витрати на правову допомогу в даній справі.

Outcome: partial