Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: [PERSON] звернулася до Черкаського районного суду через свого представника адвоката Підодвірного Тараса Івановича з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів. Позовна заява мотивована тим, що 17.08.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком Олексєм Степановичем відкрито виконавче провадження № 69673485 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості. Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису № 9787, вчиненого Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем від 22.12.2021 року. Позивач вважає вчинення такого напису № 9787, таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому просить визнати його таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на свою користь безпідставно набуті кошти. Також просить стягнути судові витрати з відповідача, що складаються із судового збору в сумі 1\~211,20 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 6\~000,00 грн. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до ч. 5\~ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Відповідача було неодноразово було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення ухвали суду за місцем його знаходження. Адресована кореспонденція повернулось із зазначенням: 23.09.2025 року - «адресат відсутній за вказаною адресою», 24.10.2025 року «вручено за довіреністю». Також відповідач повідомлений про даний позов в системі «Електронний суд». Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович неодноразово був повідомлений про вказаний позов шляхом направлення ухвали суду за місцем його знаходження. Адресована кореспонденція повернулось із зазначенням: «адресат відсутній за вказаною адресою». Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович був повідомлений належним чином, рекомендоване повідомлення повернулось із зазначенням «вручено особисто». Відтак, сторони вважаються належним чином повідомлені про розгляд справи. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Згідно з ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, за відсутності заперечень від позивача, та враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: 10 вересня 2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлені судом обставини: Судом встановлено, що 22.12.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Івано-Франківської\~області Личуком\~Тарасом Володимировичем на підставі ст.87 ЗУ «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, видано виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з [PERSON] , [INFO] , місце народження: не відомо, місце роботи: невідомо, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , яка є боржником за кредитним договором №00020116075 від 27.11.2020 року, укладеним з ТОВ «КФ.ЮА», що є стягувач, заборгованості за кредитним договором № 00020116075 від 27.11.2020 року. Строк платежу за кредитним договором № 00020116075 від 27.11.2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.12.2020 року по 17.12.2021 року. Сума заборгованості складає 32\~547,30 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту 17\~019,00 грн, заборгованість за відсотками 15\~528,30 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату із стягувача в розмірі 1000 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь стягувача становить 33\~547,30 грн. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №9787. Позивачем долучено до матеріалів справи постанову про відкриття виконавчого провадження № 67010810 від 04.10.2021 року, однак дослідивши дану постанову, суд не бере її до уваги, оскільки даний доказ не відноситься до вищевказаної справи. 28.08.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком Олексієм Степановичем, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, якою постановив виконавче провадження №69673485 закінчити у зв`язку із тим, що борг стягнуто повністю згідно виконавчого документа, в тому числі витрати виконавчого проваджння та основну винагороду приватного виконавця. Припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення та зняти всі арешти з грошових коштів боржника у всіх банківських установах, які накладались в межах цього виконавчого провадження. Позивач, в позовній заяві не заперечує щодо укладення кредитного договору № 00020116075\~від 27.11.2020\~року між ним та ТОВ «КФ.ЮА», а також не заперечує щодо невиконання ним умов кредитного договору. Норми права, що підлягають застосуванню: Відповідно до\~ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у\~Главі 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Згідно зі\~ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст.88 Закону України «Про нотаріат»,\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року. Пунктом 1 Переліку визначено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У Переліку не розкрито які саме документи підтверджують безспірність заборгованості боржника. Підпунктами 3.1, 3.2., 3.3., 3.4., 3.5. глави 16, розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року,\~встановлено,\~що нотаріус\~вчиняє виконавчі\~написи: якщо\~подані документи\~підтверджують безспірність\~заборгованості або\~іншої відповідальності\~боржника перед\~стягувачем; за\~умови,\~що з\~дня виникнення\~права вимоги\~минуло не\~більше трьох\~років,\~а у\~відносинах між\~підприємствами,\~установами та\~організаціями -\~не більше\~одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені\~Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів,\~затвердженим постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~29.06.99\~№ 1172. Якщо\~для вимоги,\~за якою\~вчиняється виконавчий\~напис,\~законом установлено\~інший строк\~давності,\~виконавчий напис\~вчиняється у\~межах цього\~строку. Строки,\~протягом яких\~може бути\~вчинено виконавчий\~напис,\~обчислюються з\~дня,\~коли у\~стягувача виникло\~право примусового\~стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у\~Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Верховний Суд\~у складі\~колегії суддів\~Другої судової\~палати Касаційного\~цивільного суду у своїй постанові від 30.09.2019 року по справі № 357/12818/17 зазначає: «…Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого». Відповідно до ч. 3\~ст. 12, ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3\~ст. 77 ЦПК України\~визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21 січня 1999р. в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007р. в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011р. в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010р. в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994р. в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003р. в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008р. в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 1212 Цивільного кодексу України\~(надалі за текстом -\~ЦК України), особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з ч. 3\~ст. 1212 ЦК України, положення\~глави 83 цього Кодексу\~(збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України). При цьому, набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,\~стаття 1212 ЦК України\~може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Аналогічні правові висновки викладено у Постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2016 року у справі № 6-100цс15, від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15 ц, від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та повноті, встановивши усі обставини по справі, враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд приходить до висновку. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що нотаріусу надавався нотаріально посвідчений кредитний договір. З матеріалів справи вбачається, що укладений між ТОВ «КФ.ЮА» та [PERSON] кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Також позивач акцентує увагу, що ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. Однак відповідачем за місцем реєстрації позивача не було надіслано жодної вимоги, щодо усунення недоліків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Суд зауважує, що відповідач не оспорює обставини, викладені позивачем у позовній заяві, і не спростовує їх, шляхом надання нотаріально посвідченого кредитного договору та первинних бухгалтерських документів, які підтверджують суму заборгованості, будь яких доказів про надсилання позивачу вимоги, щодо наявності заборгованості та її усунення. Суд вважає, що стороною відповідача не надано суду переконливих доказів, які б свідчили про безспірність заборгованості позивача, як і відсутні докази того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена відповідачем при подачі документів нотаріусу. Як вбачається з матеріалів справи, правовою підставою для набуття відповідачем грошових коштів став оспорюваний позивачем виконавчий напис нотаріуса № 9787 від 22.12.2021 року, який судом визнано таким, що не підлягає виконанню, а відтак, оскільки відпала правова підстава для отримання коштів, такі грошові кошти підлягають поверненню позивачу у відповідності до\~ст. 1212 ЦК України, Позивачем надано суду докази на підтвердження факту стягнення з нього на користь відповідача грошових коштів у розмірі 33 547,30 грн на підставі оспорюваного виконавчого напису, який судом визнано таким, що не підлягає виконанню. В той же час, відповідач не надав суду будь-яких доказів, які спростовують заявлені позовні вимоги або розмір стягнутих грошових коштів, що надає суду право обмежитися доказами, наданими позивачем. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а грошові кошти у розмірі 33 547,30 грн підлягають поверненню позивачу у відповідності до\~ст. 1212 ЦК України. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не були надані приватному нотаріусу належні та достатні докази безспірності заборгованості позивача за кредитним договором, направлення та отримання позивачем вимоги банку, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати: Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. На підтвердження витрат на правничу правову допомогу позивачем надано: договір про надання правничої допомоги від 30.08.2025 року, акт виконаних робіт по договору про надання правової допомоги від 01.09.2025 року, копія платіжної інструкції № 1.285028873.1 від 30.08.2025 року про переказ коштів в сумі 6\~000,00 грн, копія ордеру та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю представника позивача. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), фактичну участь представника позивача при розгляді даної справи, ціну позову, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи є завищеними та підлягають частковому задоволенню, в розмірі 4000 грн 00 коп. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 4490-3913-3434-4386 від 02.09.2025 року про сплату судового збору в сумі 1\~211,20 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 1\~211,20 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved