Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

22 вересня 2025 року Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі - позивач), яке до 12 серпня 2022 року мало назву АТ «Альфа Банк», через свого представника Михайлову Юлію Вікторівну в системі «Електронний суд» сформувало до Миколаївського районного суду Миколаївської області позовну заяву до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 115 608, 21 грн, з яких: 49 283,17 грн - заборгованість за тілом кредиту; 66 325,04 грн - заборгованість за відсотками, а також про стягнення судових витрат у справі, які складаються із сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, Акціонерне товариство «Сенс Банк» посилалося на те, що 31.01.2022 між Акціонерним товариством «Альфа Банк» (зараз АТ «Сенс Банк») і [PERSON] укладено Угоду про надання споживчого кредиту № 501424488 у розмірі 50 000 грн з річною процентною ставкою у 45,00 %, строком на 60 місяців, дата повернення кредиту 31.01.2027. Порядок повернення кредиту - графік платежів: до 28 числа кожного місяці з дати надання кредиту до повного погашення кредиту по 2 104,69 грн, загальна кількість платежів 60. Для повернення заборгованості за Угодою визначено використовувати рахунок № [NUMBER] , відкритий у Банку. Банк належним чином виконав свій обов`язок, Позичальник своїх зобов`язань за Угодою належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23 вересня 2025 року позовну заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк» прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача Акціонерного товариства «Сенс Банк» не з`явився, при цьому 06.11.2025 в системі «Електронний суд» сформував заяву, з якої слідує, що позивач підтримує у повному обсязі позовні вимоги, просить їх задовольнити, розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та зазначив, що тривалий час був клієнтом АТ «Альфа-Банк», отримував кредити та сплачував за договорами. Ніяких дій щодо отримання кредиту в електронній формі не здійснював, тому вважає справу сфабрикованою. Разом з тим, підтвердив, що отримав взимку 2022 року в АТ «Альфа-Банк» кредит у сумі 50 000 грн з процентною ставкою у 45 % річних. Документи оформлювались у приміщенні Банку. Декілька платежів по графіку сплатив, проте скільки разів та яку суму не пам`ятає. Вважає, що не повинен повертати борг, так як також є потерпілим. Отримував кредитні кошти для розширення бізнесу, проте війна та військовий час цьому завадило. На частину кредитних коштів придбав інвентар, проте за призначенням його так і не використав, а отже враховуючи, що кредитні кошти йому ніякої користі не принесли, вважає що не повинен їх повертати Банку, який ще і до всього працює з росією, країною агресором. Вислухавши пояснення відповідача та вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. 31.01.2022 року підписанням оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501424488 Відповідач запропонував Банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту (а.с. 9 на звороті - 10 на звороті). 31.01.2022 року шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501424488 Банк прийняв пропозицію Відповідача на укладення Угоди про надання споживчого кредиту № 501424488 від 31.01.2022 року (а.с. 11-12). У Додатку № 1 до угоди сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (а.с. 12 на звороті - 13 на звороті). Також сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно довідки про ідентифікацію, підписання договору №501424488 позичальником здійснено аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 4843, який направлений 31.01.2022 на номер мобільного телефону [NUMBER] (а.с. 36). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 6, ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України). Банк взяті відповідно до Угоди на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу у розпорядження кредитні кошти, що підтверджується меморіальним ордером, якими Відповідач активно користувався, що підтверджується випискою по рахунку (а. с. 16, 17-31 та на зворотах). З розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 27.03.2025 у [PERSON] наявна заборгованість за тілом кредиту у сумі 13 462 грн 21 коп. та 66 325 грн 04 коп. заборгованість за відсотками. Разом з тим загальна заборгованість згідно з угодою № 501424488 від 31.01.2022 року становить 115 608,21 грн, з яких: 49 283,17 грн - за кредитом, 66 325,04 грн - по відсотках (а.с 32). Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» основними умовами є: тип кредиту - «Кредит готівкою»; сума кредиту - 50 000,00 грн; процентна ставка - 45 % річних, тип ставки - фіксована; строк кредиту - 60 місяців; дата повернення кредиту - 31.01.2027 року; порядок повернення кредиту - графік платежів: до 28 числа кожного місяці з дати надання кредиту до повного погашення кредиту по 2104,69 грн, загальна кількість платежів 60. Разом з тим, позивачем пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості за спірним кредитом станом на 27.03.2025, тоді як дата повернення кредиту у Договорі визначена 31.01.2027 року. Так, за частиною 4 статті 16 Закону№1734-VI «Про споживче кредитування», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Отже обов`язковою умовою набуття кредитодавцем права вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, є відповідна домовленість зі споживачем. Разом з тим, із наданих позивачем документів не вбачається, що сторони дійшли згоди про можливість дострокового стягнення кредиту у разі затримання споживачем його оплати. Отже, банк не набув права вимоги повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав у повному обсязі. Можливість самостійно здійснити перерахунок кредитної заборгованості відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 01 лютого 2023 року справа № 199/7014/20 (провадження № 61-17825св21). Як вбачається із Графіку платежів, за період з 28.02.2022 по 27.03.2025 (в межах позову) відповідач мав сплатити за договором 38 платежів, разом з тим сплатив два, а саме 28 лютого 2022 року та 30 червня 2022 року на загальну суму 4 299 грн 40 коп. Суд зробив розрахунок та встановив, що 38 платежів за визначеним графіком сплати тіла кредиту та відсотків становить 79 978 грн 22 коп. (2 104,69 *38), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 75 678 грн 82 коп. (79 978 грн 22 коп.- 4 299 грн 40 коп. (сплачено відповідачем згідно графіку)). Таким чином, досліджені у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог частково, а саме стягнення з відповідача на користь позивача за Угодою № 501424488 від 31.01.2022 року заборгованість станом на 27.03.2025 у розмірі 75 678 грн 82 коп., що включає заборгованість за тілом кредиту та за відсотками згідно визначеного графіку платежів. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі витрати на професійну правничу допомогу. За приписами ч.1. ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем до суду першої інстанції сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог на 66 %, заявлені витрати на правничу допомогу та судовий збір підлягають до задоволення пропорційно до задоволених вимог, а саме у розмірі 66 %. Решта витрат покладається на позивача. Отже, згідно з положеннями ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 1 598 грн 78 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 6 385 грн 65 коп.

Outcome: partial