Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

13.03.2025р. позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, яким просить позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно її дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог позову позивач посилається на те, що він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 13.06.2023р. був розірваний; від цього шлюбу [INFO] народилася спільна дочка [PERSON] , але мати дитини - відповідачка [PERSON] - повністю ухилилася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дочки, ніяких відносин з нею не підтримує, не бере участі в її вихованні та матеріальному утриманні, взагалі не цікавиться її життям: не виявляє батьківської уваги та турботи, та, навіть не виявляє бажання спілкуватися. Всі витрати, пов`язанні з утриманням, лікуванням, фізичним та духовним розвитком дитини, несе він, позивач, тобто, відповідач повністю самоусунулася від участі у житті та вихованні дитини. Тому він змушений звернутися до суду в інтересах дитини з цим позовом про позбавлення батьківських прав. Відповідачка, що була повідомлена судом належним чином про час та місце судового засідання, до суду не прибула, не надала суду заперечень або пояснень щодо предмету та підстав позову незважаючи на те, що була повідомлена судом про час та місце розгляду справи судовою повісткою, а також шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України. Позивач надав суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просить суд розглянути справу за його відсутністю, задовольнивши позов в повному обсязі, погоджуючись на ухвалення судом рішення заочно, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Тому судом обґрунтовано ухвалено, що справа підлягає розгляду заочно. Представники третіх осіб - орган опіки та піклування - Візирська сільська рада Одеського району Одеської області та орган опіки та піклування - Болградська міська ради Одеської області, до суду не прибули, подав суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, не заперечуючи проти задоволення вимог позову. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд обгрунтовано ухвалив, що справа підлягає заочному розгляду, та дійшов висновку, що позовні вимоги - підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Вимогами ст.ст.76,81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків, тощо. Судом встановлені факти і відповідні ним правовідносини, що підтверджуються наступними письмовими доказами: - рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.06.2023р. був розірваний шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] (справа №504/1539/2023, а.с.6-7); - дитина сторін - [PERSON] - народилася від цього шлюбу [INFO] - що підтверджується свідоцтвом про її народження, яке було видане 25.10.2017р. Лиманським районним відділом державної РАЦС ГТУЮ в Одеської області, а/з№344), матір`ю дитини дійсно є відповідачка [PERSON] (а.с.8); - згідно довідки старости Дмитрівського старостинського округу за №197 від 18.11.2024р. - позивач [PERSON] , [INFO] , проживає разом з його неповнолітню дочкою [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на повному його утриманні; мати дитини - відповідач [PERSON] , [INFO] , - з ними не проживає більше чотирьох років, вихованням та матеріальним забезпеченням дитини не займається (а.с.9); - згідно судового наказу Комінтернівського районного суду Одеської області від 21.04.2023р. та постанови начальника відділу Болградського ВДС у Болградському районі Одеської області від 07.09.2023, ВП№[NUMBER], з відповідачки [PERSON] , [INFO] , стягнуті на користь позивача [PERSON] аліменти для утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , - в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу(заробітку) щомісячно (а.с.10-11); - згідно розрахунку заборгованості по аліментах по АСВП №[NUMBER] від 07.09.2023р. відповідач [PERSON] має заборгованість по аліментам станом на 31.07.2025р. у розмірі 71197грн.( а.с. 37-38); - згідно Акту обстеження умов №485 від 13.08.2025р. за адресою: [ADDRESS] , яка є адресою реєстрацією місця проживання відповідача [PERSON] , [INFO] .За цією адресою зареєстрована та проживає [PERSON] ,1951 р.народження - бабуся відповідача, яка повідомила, що її онука [PERSON] зареєстрована за цією адресою ,але не проживає більше п`ятнадцяти років, її місце знаходження не відома( а. с.40-41); -згідно заяви відповідача [PERSON] начальнику ССД Болградської міської ради Мохначевої М.М. від 22.08.2025р., вона повідомила,що про позовну заяву ,що позбавлення її батьківський прав відносно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] вона повідомлена належним чином.На теперішній час вона перебуває за кордоном, тому не має можливості прийняти участь у судових засіданнях.Також вона повідомила,що після розлучення батько дитини - позивач [PERSON] не давав їй можливості спілкуватися з дочкою. вона проти позбавлення її батьківських прав( а.с.42); -згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні ( будинку) осіб №50/10-28 від 12.08.2025р. виданий адміністратором ЦНАП Болградської міської ради Одеської області за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( а.с.47); - згідно акту обстеження умов проживання дитини [PERSON] , [INFO] , від 17.10.2025р. за №34, - представниками органа опіки та піклування - Візирська сільська рада Одеського району Одеської області були обстежені умови проживання малолітньої дитини за адресою проживання її і її батька: [ADDRESS] , згідно якого - родина дитини проживає в одноповерховому будинку, що має централізоване водопостачання, електро- та газопостачання, теплопостачання, водовідведення - автономне, облаштований санвузол, житлові кімнати і кухня - облаштовані меблями і побутовою технікою.В помешканні створені належні житлово-побутові умови для розвитку і виховання дитини; вихованням та утриманням малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , - займається його батько - позивач [PERSON] , - яким створені всі необхідні умови для нормального, гармонійного та всебічного розвитку дитини ( а.с. 54-57); - з рішення органу опіки та піклування про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав, від 23.10.2025р. за №270, та висновку органу опіки та піклування в особі Візирська сільська рада Одеського району Одеської області, вбачається, що орган опіки вважає доцільним позбавлення відповідачки [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] - оскільки вона добровільно ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання дитини (а.с.61-67); - згідно акту обстеження за адресою: [ADDRESS] від 18.09.2025р. за №13.1-08/85 - старостою Дмитрівського старостинського округу Визирської сільської територіальної громади у присутності сусідів - свідків [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , - яка проживає за адресою: [ADDRESS] встановлено, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , - колишня дружина [PERSON] , - проживала без реєстрації за даною адресою, але з 2020р. - вже не проживає (а.с.68). В силу п.2ч1ст.164 СК України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Отже, виходячи з досліджених судом доказів вбачається, що своїми діями (бездіяльністю) відповідачка дійсно ухиляється від своїх батьківських обов`язків, свідомо порушує свої зобов`язання, що закріплені у ст.51 Конституції України, згідно якої: батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і у ст.180 СК України. У принципі №6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20.11.1959р. записано: «Дитина, якщо це можливо, має зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». У ч.2ст.3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991р., - визначено: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, беручи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, які відповідають за неї за законом і з цією метою вживають усі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, - несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ст.11 цього ж Закону вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. А ст.12 вищевказаного Закону визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ст.15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. Під час розгляду даної справи дослідженням наданих доказів, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] . дійсно не виконує своїх обов`язків з виховання дочки сина [PERSON] , [INFO] , не бере участі в його вихованні, матеріальному забезпеченні, не піклується про неї, щодо створення їй перешкод будь-ким у виконанні нею батьківських обов`язків - доказів суду не надано, тому вбачається, що вона добровільно самоусунулася від виховання та утримання дитини. Враховуючи вищевикладене, а також, - що суду не надано відомостей щодо наявності перешкод у здійсненні батьківських прав та обов`язків відповідачкою будь-якими особами чи обставинами стосовно її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та, за наявності в матеріалах справи доказів її самоусунення від виконання цих обов`язків, - суд дійшов висновку, що в інтересах дитини підлягає задоволенню вимоги позиву щодо позбавлення батьківських прав відповідачки відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Слід також роз`яснити відповідачу, що вона, відповідно до ст.168 СК України, як мати, «... що позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав». Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, - підлягає стягненню на користь позивача з відповідача судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved