Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Сватівської міської військової адміністрації Сватівського району Луганської області, у якій просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок літ. «А» загальною площею 24,0 кв.м з господарськими будівлями : сарай «Б», погріб «пг», огорожа І, колодязь ІІ, вбиральня «В», що розташовані за адресою: [ADDRESS] . У обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 28 червня 1988 року вона на підставі договору купівлі-продажу придбала житловий будинок літ. «А» загальною площею 24,0 кв.м з господарськими будівлями : сарай «Б», погріб «пг», огорожа І, колодязь ІІ, вбиральня «В», що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Зазначений договір посвідчений Сватівською державною нотаріальною конторою в реєстрі за № 1658 та зареєстрований у Сватівському бюро технічної інвентаризації 31.08.1988 за № 5415. 11.07.2025 для упорядкування державної реєстрації належного їй особисто на праві власності вказаного домоволодіння вона звернулася до державного реєстратора з вимогою внести відомості про власника домоволодіння до державного реєстру. У задоволенні заяви їй було відмовлено по тим мотивам, що відсутня будь-яка інформація щодо домоволодіння, оскільки усі документи залишилися на тимчасово окупованій території м. Сватове, Луганської області. Зазначені обставини виключають можливість позасудового отримання правовстановлюючого документа на належну їй квартиру. Ухвалою суду від 15 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник Сватівської міської військової адміністрації Сватівського району Луганської області у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за їхньої відсутності згідно наявних у справі матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст. 4). Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ст. 76 ЦПК України) Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Відповідно додоговору купівлі-продажу житлового будинку від 28 червня 1988 року [PERSON] придбала житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який був посвідчений Сватівською державною нотаріальною конторою в реєстрі за номером 1658 та зареєстрований у Сватівському бюро технічної інвентаризації 31.08.1988 року за № 5415. Відповідно до довідки № 1824-5002014818 від 17.08.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , власником домоволодіння є [PERSON] . Згідно рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 79867377 від 11 липня 2025 року державний реєстратор відмовив у реєстрації речових прав на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , оскільки подані документи не відповідають вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно із ч. 2 ст. 3 та п.1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право власності. Підпунктом 1 пункту 1 наказу Міністерства юстиції України від 09 червня 2023 року №2179/5 «Про проведення державної реєстрації в межах декількох адміністративно-територіальних одиниць» установлено, що у сфері державної реєстрації прав державна реєстрація права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості, місцезнаходженням яких є Автономна Республіка Крим, Донецька, Запорізька, Луганська, Миколаївська, Харківська, Херсонська області, місто Севастополь, проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна. Особливості державної реєстрації прав на період дії воєнного стану та протягом одного місяця з дня його припинення або скасування визначені постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року № 209 «Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану». В інший спосіб визнати право власності позивачки на квартиру та зареєструвати його в Державному реєстрі речових прав не має можливості. Згідно ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими, не суперечать чинному законодавству, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved