Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Зміст позовних вимог Позивач у вересні 2025 року звернувся до суду із указаним позовом мотивуючи вимоги тим, що між [PERSON] та первісними кредиторами було укладено три кредитні договори, а саме: 1) ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4304700 від 03.09.2021; 2) ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір № 103515793 від 05.09.2021; 3) ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено кредитний договір № 75338748 від 17.08.2021. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду з позовною заявою утворилася заборгованість у розмірі 43659,26 грн, яка складається з наступного: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6988,00 грн; заборгованість за відсотками у розмірі 36216,59 грн; заборгованість за комісією в розмірі 400,00 грн; інфляційні збитки в розмірі 47,80 грн; нараховані 3% річних в розмірі 6,87 грн. 29.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір відступлення прав вимоги № 29-11-102, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 4304700 від 03.09.2021. 10.01.2023 між ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передало (відступило) ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 4304700 від 03.09.2021. Також, 17.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір відступлення прав вимоги № 17/12-2021-62, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 103515793 від 05.09.2021. 10.01.2023 між ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передало (відступило) ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 103515793 від 05.09.2021. 27.01.2022 між ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір відступлення прав вимоги № 27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 75338748 від 17.08.2021. 10.01.2023 між ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передало (відступило) ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 75338748 від 17.08.2021. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за кредитними договорам № 4304700 від 03.09.2021, № 103515793 від 05.09.2021 та № 75338748 від 17.08.2021 у загальному розмірі 43659,26 грн. ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» надіслало відповідачу письмову претензію про погашення кредитної заборгованості, однак заборгованість не погашена. У зв`язку із зазначеним, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитними договорами у розмірі 43659,26, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у сумі 16000,00 грн. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 24.09.2025 відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судовий розгляд на 20.10.2025. Позивач у судове засідання не з`явився, але подав клопотання, у якому просив провести розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. У зв`язку з першою неявкою відповідача протокольною ухвалою розгляд справи відкладено на 20.10.2025 року. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судова повістка вручена йому належним чином (а.с. 152, 154). Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Враховуючи викладене, суд визнав за можливе провести розгляд справи без участі сторін та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням частини 2 статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду Судом установлено, що між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено два кредитних договори, а саме: 1) № 4304700 від 03.09.2021, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 2500,00 грн, зобов`язавшись повернути його, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у сумі 250,00 грн. Кредит надається строком на 15 днів до 18.09.2021, з процентною ставкою 5% (а.с. 40-44); 2) № 103515793 від 05.09.2021 відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 1500,00 грн, зобов`язавшись повернути його, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у сумі 150,00 грн. Кредит надається строком на 15 днів до 05.10.2021, з процентною ставкою 5% (а.с. 18-22). Також, судом установлено, що між ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 75338748 від 17.08.2021, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 2988,00 грн, зобов`язавшись повернути його, сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 30 днів до 18.09.2021, з процентною ставкою 1,99% (а.с. 33) Також, сторони погодили графіки платежів, який є додатком № 1 до кредитного договору та паспорти споживчого кредиту (а.с. 22зв., 23, 24, 54зв., 73). Договори укладено та підписано сторонами в електронній формі. Відповідно до частини 1 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною 1 статті 1047\~ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. У частині 1 статті 627\~ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 ст. 639 ЦК України). Нормою статті 639\~ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачає порядок укладення електронного договору. Так пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі «Інтернет» або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною 6 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Відповідно до положень статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 527\~ЦК України передбачає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. Статтею 610\~ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 625\~ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Свої зобов`язання за кредитними договорами № 4304700 від 03.09.2021 та № 103515793 від 05.09.2021 ТОВ «МІЛОАН» виконало та перерахувало кошти у сумі 1500,00 грн та на наданий позичальником картковий рахунок, що вбачається з платіжних доручень № 1754837587 від 05.09.2021 та № 1752809429 від 03.09.2021 (а.с. 30зв., 132). Також, ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором позики № 75338748 від 17.08.2021 виконало та надало позичальнику позику у сумі 2988,00 грн, що підтверджується довідкою про зарахування коштів на наданий позичальником рахунок через платіжну компанію ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» (44зв.) Таким чином, позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитних договорів та отримання відповідачем кредитних коштів у загальній сумі сумі 6988,00 грн. Отже, зі змісту договорів, вбачається, що у них визначені основні істотні умови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму кредитів, дату їх видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник [PERSON] погодився на укладення договорів саме такого змісту, про що свідчить підписання ним договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, які було надіслано на наданий позичальником власний номер телефону. Відтак, зміст укладених сторонами договорів та умови кредитування відображені в кредитних договорах № 4304700 від 03.09.2021, № 103515793 від 05.09.2021 та з договору позики № 75338748 від 17.08.2021, які підписав [PERSON] . Всупереч умов кредитного договору відповідач не виконав свої зобов`язання, внаслідок чого станом на дату звернення до суду з позовною заявою утворилася заборгованість, яка складається з наступного: 1) за кредитним договором № 4304700 від 03.09.2021 заборгованість по тілу кредиту в розмірі 2500,00 грн; заборгованість за відсотками у розмірі 7968,75 грн; заборгованість за комісіями в розмірі 250,00 грн у загальній сумі 10718,75 грн 2) за кредитним договором № 103515793 від 05.09.2021 заборгованість по тілу кредиту в розмірі 1500,00 грн; заборгованість за відсотками у розмірі 5062,50 грн; заборгованість за комісіями в розмірі 150,00 грн, у загальній сумі 6712,50 грн 3) за кредитним договором № 75338748 від 17.08.2021 заборгованість по тілу кредиту в розмірі 2988,00 грн; заборгованість за відсотками у розмірі 7135,34 грн у загальній сумі 10123,34 грн (а.с. 31-32, 49-50, 133) 29.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» був укладений договір факторингу № 29-11-102, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 4304700 від 03.09.2021 (а.с. 108-112). Також, 17.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» був укладений договір факторингу № 17/12-2021-62, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 103515793 від 05.09.2021 (а.с. 91-95). Також, 27.01.2022 між ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» був укладений договір факторингу № 27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 75338748 від 17.08.2021 (а.с. 78-82). Разом з тим, 10.01.2023 між ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» був укладений договір про відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передало (відступило) ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги від 10.01.2023, зокрема до [PERSON] за кредитними договорами № 4304700 від 03.09.2021, № 103515793 від 05.09.2021, № 75338748 від 17.08.2021 (а.с. 55-60). ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» здійснив\~нарахування відсотків\~за кредитними\~договорами[PERSON] , які перейшли за договором відступлення права вимоги до позивача. Указані нарахування узгоджуються з договорами, тому враховуються судом (а.с. 76-77). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитних договорів, що були укладені між [PERSON] та первісними кредиторами ТОВ «МІЛОАН». Згідно статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно статей 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Статтею 625\~ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості по кредитному договору ні на рахунки ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ні на рахунок попереднього кредитора. Разом з тим, суд не приймає як складову частину кредитного договору укладеного між позивачем та відповідачем паспорт споживчого кредиту, доданий позивачем до позовної заяви, оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20. Відповідно до частини 1 статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачем не надано. Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачкою належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню повністю. Судові витрати У питанні про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги судом задоволені повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. Що стосується вимоги про стягнення 16000,00 грн витрат на правничу допомогу, то суд дійшов наступного висновку. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Представник позивача АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подало: договір про надання правничої допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024; заявку на надання юридичної допомоги № 282 від 01.08.2025, витяг з акту № 13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 (а.с. 126-128, 131-131зв). Указані докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 16000,00 грн. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п.95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Дослідивши надані представником позивача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу суд вважає, що заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу є завищеним зважаючи на таке. На підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом було проведено: надання усної консультації з вивченням документа; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (а.с. 131зв.). Суд вважає, що вартість правничих послуг є завищеною, оскільки дана справа незначної складності, наявна стала судова практика щодо вирішення спорів пов`язаних зі стягненням кредитної заборгованості, тому її складання не вимагає значного часу. Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності правничих послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до суми 4000 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.

Outcome: approved