Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Ключенкова Х.В. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в якій просила позовну вимогу щодо залишення малолітньої дитини [PERSON] [INFO] проживати з матір`ю [PERSON] задовольнити, після розірвання шлюбу прізвище " [PERSON] " замінити на дошлюбне " [PERSON] ". Свою заяву обґрунтовує тим, що 12 вересня 2025 року Києво-Святошинським районним судом Київської області ухвалено рішення про розірвання шлюбу, однак не відображено інших позовних вимог [PERSON] . У судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. Дослідивши заяву та додані до неї документи, оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Оскільки представник позивача [PERSON] - адвокат Ключенкова Х.В. у заяві від 21.07.2025 року уточнила позовні вимоги та просила після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище позивача " [PERSON] ". Таким чином, судом не вирішено питання про відновлення дошлюбного прізвища при ухваленні судового рішення. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява представника позивача [PERSON] - адвоката Ключенкової Х.В. про ухвалення додаткового рішення в частині відновлення дошлюбного прізвища підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги позивача про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] [INFO] , разом з матір`ю суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, передбачено, що для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності). Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт. У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акта обстеження умов проживання. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення. Судом встановлено, що позивачем в позовній заяві не викладено обставини, не зазначено та не додано до позовної заяви доказів, які підтверджують незгоду відповідача на визначення місця проживання дитини, наявності спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини. Крім того, позивачем не надано суду: висновок органу опіки і піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дітей, батьків, які бажають проживати з дітьми, а також на підставі інших документів, що стосуються справи, як це передбачено ст. 19 СК України; характеризуючих даних про особу матері (батька) дітей, їх майновий стан та житлові умови; довідки та характеристики з місця роботи і місця проживання, інші документи, що характеризують батьків і їх відношення до дітей, поведінку за місцем роботи і за місцем проживання, а також акти обстеження житлових умов батьків, на предмет визначення місця проживання дітей. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача про визначення місця проживання дитини з матір`ю задоволенню не підлягає. Таким чином, заява представника позивача [PERSON] - адвоката Ключенкової Х.В. про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial