Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

У березні 2025 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом у якому просили визнати за ними право користування кімнатою [ADDRESS] . Крім того, просили зобов`язати Оболонську районну в м. Києві державну адміністрацію укласти із ними договір найму вказаного жилого приміщення. В обґрунтування позову вказували, що у вересні 1993 року [PERSON] , який працював у СУ-54 на посаді електрика було видано розпорядження трест «Київміськбуд-6» №650 на право зайняття із сім`єю жилого приміщення в гуртожитку для сімейних мешканців по [ADDRESS] . На час отримання житла [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (після зміни прізвища - [PERSON] ), а [INFO] у них народилася донька [PERSON] , яка також була зареєстрована у вказаному помешканні. З 1993 року [PERSON] був квартиронаймачем кімнати [ADDRESS] , а [PERSON] та [PERSON] , як члени сім`ї наймача проживали та були зареєстровані у вказаному помешканні, вели спільне господарство, утримували кімнату у належному стані, здійснювали оплату комунальних послуг та проводили ремонті роботи. Після смерті [INFO] [PERSON] , його донька [PERSON] звернулась до обслуговуючої дільниці № [NUMBER] з пакетом документів для внесення змін у договір найму житлового приміщення щодо кімнати [ADDRESS] , яке було перенаправлено до Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, яка у відповіді №104-9513 від 04.12.2024 року повідомила про передачу приміщення гуртожитку по [ADDRESS] до комунальної власності територіальної громади м. Києва та зміну його статусу на житловий будинок і перенумерацію кімнат. Крім іншого, з метою впорядкування місця проживання заявника та усунення розбіжностей у документах рекомендували вирішити питання щодо права користування житловим приміщенням із новою нумерацією у судовому порядку. За інформацією КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» згідно даних програмно-апаратного комплексу нарахувань за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у квартирі [ADDRESS] на [PERSON] відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . За твердженням позивачів з інформаційних довідок із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості стосовно кімнати (квартири) [ADDRESS] , а після того як було змінено нумерацію кімнат/квартир, кімнати [ADDRESS] в комунальній квартирі [ADDRESS] , яка фактично є кімнатою [ADDRESS] , відсутні, це свідчить, зокрема, й про те, що право власності на неї ні за ким не зареєстровано. Таким чином, оскільки позивач-1 та позивач-2, як члени сім`ї квартиронаймача - [PERSON] , з 1993 року по теперішній час ведуть спільне господарство, утримують у належному санітарно-технічному стані кімнату (квартиру), проводять ремонтні роботи кімнати (квартири), на законних підставах проживають та зареєстровані спочатку у кімнаті (квартирі) [ADDRESS] , а після того як було змінено нумерацію кімнат/квартир, у кімнаті [ADDRESS] в комунальній квартирі [ADDRESS] і іншого житла не мають, просили про задоволення позовних вимог. Представник позивачів у судовому засідання підтримав позов у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Представник Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, подали до суду письмові пояснення у яких просили розглядати справу за їх відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог. При цьому, звертали увагу суду на тому, що відповідач -2 [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] і припинила входити до складу сім`ї наймача і, тим самим втратила право користування житловим приміщенням за адресою будинку [ADDRESS] . За твердженням відповідача позивач-1 [PERSON] , має довести наявність правових підстав та надати докази постійного користування житловим приміщенням для задоволення позовної заяви. Представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району у м. Києві» в судове засідання не з`явився, просили проводити судовий розгляд за їх відсутності. При цьому подали до суду письмові пояснення у яких підтвердили, що розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.09.2012 року №1605 «Про безоплатне прийняття відомчого житлового фонду, службового житла, зовнішніх інженерних мереж ПАТ «ХК «Київміськбуд» до комунальної власності територіальної громади міста Києва» будинок [ADDRESS] було прийнято до комунальної власності територіальної громади міста Києва та передано до сфери у правління Оболонської районної в місті Києві державної адміністрацій. Таким чином, органом уповноваженим на управління майном комунальної власності територіальної громади міста Києва у Оболонському районі, який фактично є наймодавцем неприватизованої кімнати у квартирі [ADDRESS] є Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація. Станом на лютий 2025 року КП «Керуюча компанія» надавала послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, в порядку визначеному пунктом 3-1 розділу VI Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до визначення його управителем багатоквартирного будинку, у встановленому порядку. Вислухавши пояснення представника позивачів, письмові пояснення відповідача та третьої особи, дослідивши наявні докази у справі, суд встановив наступне. 06.09.1993 року [PERSON] , який працював у СУ-54 на посаді електрика було видано розпорядження трест «Київміськбуд-6» №650 на право зайняття із сім`єю жилого приміщення в гуртожитку для сімейних мешканців по [ADDRESS] у складі сім`ї з дружиною [PERSON] (а.с. 37). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , яка також була зареєстрована у вказаному помешканні. Згідно Довідки від 01.06.2011 №2237 Житлового управління «Південне» дочірнього підприємства по експлуатації та ремонту житлового фонду та об?єктів соціально-побутового призначення «Екос» Акціонерного товариства холдингової компанії «Київміськбуд» у [ADDRESS] проживають і зареєстровані три особи: Гук С.В., [PERSON] , [PERSON] . У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини встановленні рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За судовим наказом Оболонського районного суду м. Києва від 12.08.2011 р. справа №2-н-1398/2011 з [PERSON] та [PERSON] , які проживають за адресою у [ADDRESS] у солідарному порядку стягнуто заборгованість за житлово-комунальні послуги на користь ЖУ «Південне» дочірнього підприємства по експлуатації та ремонту житлового фонду та об?єктів соціально-побутового призначення «Екос». При цьому, вказаний судовий наказ видавався за заявою ЖУ «Південне» дочірнього підприємства по експлуатації та ремонту житлового фонду та об`єктів соціально-побутового призначення «Екос» у якій зазначено, що [PERSON] разом з членами сім`ї набув право на проживання в квартирі [ADDRESS] за розпорядженням трест «Київміськбуд-6» №650 від 06.09.1998 року. 03.01.2012 року ЖУ «Південне» дочірнього підприємства по експлуатації та ремонту житлового фонду та об`єктів соціально-побутового призначення «Екос» з [PERSON] , який проживає у [ADDRESS] укладено Договір №24/6 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій предметом якого було забезпечення виконавцем надання послуг з утримання вказаного будинку. Згідно відповіді КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району у м. Києві» за даними програмно-апаратного комплексу нарахувань за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у квартирі [ADDRESS] на [PERSON] відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . При цьому, у платіжних документах на сплату за житлово-комунальні та інші послуги, які надходили із зазначенням особового рахунку [PERSON] № [NUMBER] , зазначено адресу: [ADDRESS] та вказано кількість проживаючих - 3. За ст.127 ЖК УРСР (у редакції на момент вселення у гуртожиток) для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Відповідно до вимог ст. 128 ЖК УРСР (у редакції на момент вселення гуртожиток) жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. Таким чином, [PERSON] , як працівник СУ-54 правомірно вселився у кімнату №165 та проживав із сім`єю в гуртожитку для сімейних мешканців по [ADDRESS] . Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що видано розпорядження Київської міської державної адміністрації від 20.10.2004 №1915 «Про будинки акціонерного товариства холдингової компанії «Київміськбуд» та розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.11.2012 №2131 «Про затвердження актів приймання-передачі відомчого житлового фонду ПАТ «ХК «Київміськбуд» в комунальну власність територіальної громади міста Києва до сфери управління районних в місті Києві державних адміністрацій». Згідно Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 20.10.2004 №1915 «Про будинки акціонерного товариства холдингової компанії «Київміськбуд» будинок [ADDRESS] визнано житловим будинком для малосімейних з 01.12.2004 р. та передано до комунальної власності м. Києва. Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.11.2012 №2131 «Про затвердження актів приймання-передачі відомчого житлового фонду ПАТ «ХК «Київміськбуд» в комунальну власність територіальної громади міста Києва до сфери управління районних в місті Києві державних адміністрацій» було затверджено акт приймання-передачі житлового будинку на [ADDRESS] в комунальну власність територіальної громади міста Києва до сфери управління Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації. Ст. 61 ЖК УРСР (у редакції на момент вселення у гуртожиток) визначено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім?я якого видано ордер. За змістом частин першої та четвертої статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. Згідно з частиною другою ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» мешканці гуртожитку, які на правових підставах, визначених цим Законом, проживають у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону (державної форми власності, а також у гуртожитках, включених до статутних капіталів товариств, у тому числі тих, що в подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб), набувають право на приватизацію жилих приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади згідно з цим Законом та Загальнодержавною цільовою програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад. Зазначене право поширюється на дітей законних мешканців гуртожитків, які народилися під час проживання їхніх батьків у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону. Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» з метою захисту житлових прав мешканців гуртожитків, недопущення їх незаконного виселення із займаних ними на визначених цим Законом правових підставах жилих приміщень, недопущення відчуження гуртожитків, що будувалися за радянських часів (до 1 грудня 1991 року) за загальнодержавні кошти, запроваджується мораторій на виселення з гуртожитків мешканців (крім виселення мешканців гуртожитків за рішенням суду) та відчуження (крім передачі у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад відповідно до цього Закону) гуртожитків, що перебувають у повному господарському віданні або оперативному управлінні підприємств, організацій, установ незалежно від форми власності або увійшли до статутних фондів чи капіталів акціонерних чи колективних товариств (організацій), створених у процесі приватизації чи корпоратизації у тому числі тих, що в подальшому були передані до статутних капіталів (фондів) інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб), з дня опублікування цього Закону до завершення виконання Загальнодержавної цільової програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад. Органам місцевого самоврядування під час дії зазначеного мораторію вжити заходів до видачі власниками гуртожитків ордерів усім мешканцям гуртожитків, яких на визначених цим Законом правових підставах було вселено в гуртожиток і які фактично проживають у гуртожитку більше п?яти років, які не отримали ордери (або у яких ордери було вилучено) з незалежних від них причин. Згідно п.2-1 ч.1 ст.18 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" органи місцевого самоврядування у житловій сфері щодо приватизації громадянами житла у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону, після передачі гуртожитків у комунальну власність відповідно до цього Закону приймають рішення відповідно до глави 4 "Користування гуртожитками" Житлового кодексу Української РСР про надання жилої площі в гуртожитку з укладенням договору найму жилого приміщення в гуртожитку мешканцям таких гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, та видають їм спеціальні ордери на право вселення на відповідну жилу площу в гуртожитку. Отже, на Оболонську районну в м. Києві державну адміністрацію покладався обов`язок після передачі гуртожитку у комунальну власність відповідно до цього Закону прийняти рішення відповідно до глави 4 «Користування гуртожитками» Житлового кодексу Української РСР про надання жилої площі в гуртожитку з укладенням договору найму жилого приміщення в гуртожитку мешканцям таких гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, та видати їм спеціальні ордери на право вселення на відповідну жилу площу в гуртожитку. Частиною 1 статті 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім?ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов?язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім?ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов?язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім?ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім?ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 106 ЖК України повнолітній член сім ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім?ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім 'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім?ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Згідно Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 16.09.2024 року [PERSON] помер [INFO] . Зважаючи на те, що [PERSON] з сім`єю був зареєстрований та проживав у спірній квартирі, утримував помешкання, сплачував за утримання будинку та прибудинкової території, користувався правами та виконував обов`язки передбачені договором найму жилого приміщення, тому на підставі ст. 61, 64 ЖК України члени його сім`ї набули право користування житловим приміщенням та на підставі ст. 106 ЖК України вимагати визнання їх наймачами за раніше укладеним договором найму житлового приміщення замість померлого наймача цього приміщення. Згідно положень ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України. З матеріалів справи вбачається що [PERSON] звернулась до обслуговуючої дільниці № [NUMBER] з пакетом документів для внесення змін у договір найму житлового приміщення щодо кімнати [ADDRESS] , яке було перенаправлено до Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, яка у відповіді №104-9513 від 04.12.2024 року повідомила про передачу приміщення гуртожитку по [ADDRESS] до комунальної власності територіальної громади м. Києва та зміну його статусу на житловий будинок і перенумерацію кімнат. При цьому зазначили, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 29.10.2024 року на сьогодні кімнати №165 немає, але є кімната [ADDRESS] . За таких обставин, рекомендували з метою впорядкування місця проживання заявника та усунення розбіжностей у документах вирішити питання щодо права користування житловим приміщенням із новою нумерацією у судовому порядку. У відповіді №062/06-13-580 від 03.02.2025 року Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вказав, що згідно з актом приймання-передачі житлового будинку на [ADDRESS] в комунальну власність територіальної громади міста Києва до сфери управління Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, затвердженого Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.11.2012 року №2131 Оболонській районній в м. Києві державній адміністрації передано технічну документацію на зазначений житловий будинок. Згідно відповіді №104-996 від 05.02.2025 року Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації іншої технічної документації, окрім поверхового плану будинку не передавалось. За таких обставин виявився наявним лише поверховий план будинку на [ADDRESS] кімната із зазначенням (квартири) [ADDRESS] до зміни нумерації, при цьому відомостей про наявність поверхового плану вказаного будинку після зміни нумерації квартир не виявлено. Таким чином, на замовлення позивачів 05.02.2025 року ТОВ «Укртехексперт» був виготовлений план поверху та технічний паспорт на кімнату № [NUMBER] в комунальній квартирі [ADDRESS] При цьому, згідно дослідженої в судовому засіданні копії поверхового плану будинку на [ADDRESS] та технічного паспорту на кімнату [ADDRESS] в комунальній квартирі [ADDRESS] виявлено, що остання за своїми розташуванням та технічними характеристиками відповідає кімнаті (квартира) [ADDRESS] на 5 поверсі. Як вбачається з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна №413870056 та №413871564 від 18.02.2025 року відомості стосовно кімнати (квартири) [ADDRESS] , а після того як було змінено нумерацію кімнат/квартир, кімнати [ADDRESS] в комунальній квартирі [ADDRESS] , яка фактично є кімнатою [ADDRESS] , відсутні, це свідчить, зокрема про те, що право власності на вказане помешкання ні за ким не зареєстровано. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] є донькою наймача помешкання та власника особового рахунку, зареєстрована та проживає у вказаному житловому приміщенні з грудня 1998 року, у зареєстрованому шлюбі та у цивільно-шлюбних відносинах не перебувала та не перебуває, місця проживання не змінювала, іншого житла на праві власності не має. З огляду на зазначене, на думку суду за [PERSON] , як за членом сім`ї наймача має бути визнано право користування кімнатою [ADDRESS] , яка фактично є кімнатою [ADDRESS] . У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен подати належні та допустимі докази на підтвердження тих обставин, про які вказує у позовній заяві, а відповідач на спростування вказаних обставин і, на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення чи відмови у задоволенні позову. Зі змісту відповіді Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації №104-9513 від 04.12.2024 року заявнику рекомендовано задля можливості внесення змін у договір найму житлового приміщення усунути розбіжності у документах щодо права користування житловим приміщенням із новою нумерацією. Таким чином, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що [PERSON] відмовлено в укладенні (внесенні змін) до договору найму жилого приміщення після впорядкування та усунення розбіжностей у судовому порядку в документах щодо права користування житловим приміщенням із новою нумерацією. З огляду на зазначене, вимоги [PERSON] про зобов`язання Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації укласти із нею договір найму кімнатою [ADDRESS] в комунальній квартирі [ADDRESS] є передчасними та не підлягають до задоволення. За правилами ст. 64 ЖК України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Якщо особи, зазначені у цій статті перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї. Позивач [PERSON] в обґрунтування своїх вимог вказує, що починаючи з 1993 року проживала та була зареєстрована у кімнаті [ADDRESS] , разом з [PERSON] вели спільне господарство, утримували кімнату в належному стані, проводили ремонтні роботи. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] розірвала шлюб із [PERSON] (свідоцтво про розірвання шлюбу від 05 листопада 2003 року відділ актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві серія [NUMBER] ), більше того після того перебувала у шлюбі з [PERSON] , (а.с.33) після розірвання шлюбу з яким, 26.12.2018 року одружилася із [PERSON] , (а.с. 35) у шлюбі з яким перебуває по теперішній час. Враховуючи наведене та те, що [PERSON] уклала шлюб з іншим чоловіком, вона припинила входити до складу сім?ї наймача [PERSON] , і тим самим втратила право користування кімнатою [ADDRESS] , оскільки спільне співмешкання різних сімей в межах однієї кімнати площею 18,2 кв.м. не підтверджено у судовому засіданні жодним належним та допустимим доказом. Таким чином, факт реального проживання [PERSON] з 2011 року та постійного користування кімнатою [ADDRESS] спростовується наявними матеріалами справи. На думку суду, [PERSON] не доведено наявність правових підстав для задоволення її позовних вимог. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому, представник позивачів не наполягав на стягненні з відповідачів судових витрат пов`язаних із розглядом справи та витрат на правову допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: partial