Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів»просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором №4249579 у розмірі 17787,50 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.07.2023 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №4249579, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 5000,00 грн. безготівково з використанням карти, зі сплатою процентів, базова процентна ставка за перший день 33,46%, базова процентна ставка з другого дня 2,50%. Строк кредиту 30 днів. Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти у порядку, передбаченому умовами договору. На теперішній час строк повернення грошових коштів за договором настав, однак відповідач свої зобов`язання не виконує, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 14.06.2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ\~«ФК «Європейська агенція з повернення боргів»\~укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає/відступає ТОВ\~«ФК «Європейська агенція з повернення боргів»\~за плату належні йому права вимоги, а ТОВ\~«ФК «Європейська агенція з повернення боргів»\~приймає належні ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників, підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до реєстру боржників № 19 до договору факторингу № 14/06/21 від 27.02.2024, ТОВ\~«ФК «Європейська агенція з повернення боргів»\~набуло права грошової вимоги до [PERSON] на суму 17787,50 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 12787,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умов договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання та не здійснив відповідного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ\~«ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ\~«ФК «Європейська агенція з повернення боргів»\~за договором позики № 4249579 від 12.07.2023 у розмірі 17787,50 грн. Оскільки, [PERSON] продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за вище вказаним договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вимушене звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 12.08.2025 року відкрите провадження у справі та призначений судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України не надходило. В позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї, які він не отримав в зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, що відповідно до вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням особи про розгляд справи. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Зустрічного позову не пред`явив, заяв та клопотань від його імені про відкладення розгляду справи чи з інших процесуальних питань до суду не надходило. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач порушив спір з приводу договірних правовідносин у сфері кредитування. В обґрунтування своїх вимог позивач надав договір позики №4249579 від 12.07.2023 року, укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача (Додаток №1 до Договору позики), розрахунок заборгованості за договором позики №4249579 від 12.07.2023 року, сформований ТОВ ««Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» 31.05.2025 року, договір факторингу факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року між ТОВ\~«Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», додаткову угоду № 2 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року між ТОВ\~«Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», додаткову угоду № 7 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року між ТОВ\~«1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», додаткову угоду № 20 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року між ТОВ\~«Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», акт прийому-передачі реєстру боржників № 19 від 27.02.2024 року за договором факторингу, витяг з реєстру боржників до договору факторингу та платіжну інструкцію про перерахування коштів за договором факторингу. Статтею 76\~ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України). Відповідно до статті 77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Стаття 80\~ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст.\~95\~ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Позивач долучив в якості доказу існування кредитних відносин між первісним кредитором та відповідачем копію договору позики, який підписаний позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 71Jjk8GTOy, однак не надав доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] отримував вказаний одноразовий ідентифікатор для підписання електронного договору. Відомості про те, що відповідач пройшов ідентифікацію та верифікацію особи, підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику, здійснив акцептування кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором та підписав договір одноразовим ідентифікатором, відповідно до\~Закону України "Про електроннукомерцію",\~Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги"\~та\~Закону України "Про платіжніпослуги", належними, допустимими та достатніми доказами не доведено. Будь-який формуляр заяви на отримання кредиту, який би мав бути складеним і підписаним електронним підписом відповідача, електронна ідентифікація (автентифікація) якого здійснена з дотриманням вимог Закону, та який би був підтверджений і сумнівів у суду не викликав, в матеріалах справи відсутній. Документи, що підтверджують особу позичальника в матеріалах справи також відсутні. Крім того, позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту надання кредиту (перерахування коштів) відповідачу [PERSON] та належності йому карткового рахунку [NUMBER] , що зазначений в Договорі позики. З клопотанням про витребування відповідних доказів позивач до суду не звертався. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75\~виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Позивач не надав жодних первинних бухгалтерських документів на підтвердження здійснення нарахувань по вказаному Договору Позики, можливого погашення, чи внесення відповідачем сум на його погашення, дат такого внесення, їх періодичності тощо. На підтвердження заборгованості за кредитним договором від 12.07.2023 року позивач надав розрахунок заборгованості, зроблений ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»», згідно якого загальна заборгованість відповідача [PERSON] станом на 31.05.2025 року становить 17787,50 грн. Нарахування пені, штрафів ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» не здійснювалось, отже сума заборгованості первісного кредитора не змінювалася. Разом з тим, в матеріалах справи відсутній розрахунок з відповідним алгоритмом нарахування простроченої заборгованості, як за простроченою сумою кредиту, так і за процентами. Відсутність обґрунтованого розрахунку заборгованості за договором про надання грошових коштів у позику, а також первинних бухгалтерських документів, позбавляє суд можливості з`ясувати дійсний розмір заборгованості за кредитним договором, що є обов`язковим при вирішенні питання про стягнення боргу. Крім того, вважати наданий позивачем розрахунок достатнім доказом наявності заборгованості за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження надання кредитних коштів відповідачу [PERSON] у суду немає підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 512,514,517\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщоінше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Позивачем, до якого за договором факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача, не надано на підтвердження своїх позовних вимог первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували факт укладення договору споживачем з первісним кредитором, що ставить під сумнів дійсність кредитних відносин. Згідно з правовим висновком Верховного Суду, що викладений в постанові від 21.07.2021 року в справі 287/363/16, при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності судового процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про недоведеність. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд має право винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі (правова позиція Верховного Суду в постанові від 29 вересня 2022 року в справі 857/7/22). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність кредитних відносин з відповідачем, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості належним чином перевірити видачу відповідачу кредитних коштів, користування ним кредитними коштами, а тому в задоволенні вказаного позову слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю. Оскільки в задоволені позову відмовлено, відповідно до п.2 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed