Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернулась до Кропивницького районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить: розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 17.07.2023 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 375; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття, тобто до [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 липня 2023 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного життя сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що на початку весни 2024 року сімейні відносини з відповідачем стали погіршуватися, часто виникали сварки та суперечки, причиною яких були різні погляди на сімейне життя, між сторонами втрачено почуття любові та поваги один до одного. Дитина проживає весь час з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд розірвати шлюб та стягнути аліменти. Ухвалою суду від 15.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, якою просить розгляд справи провести без її участі, позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримав. Про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання (перебування) та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 17 липня 2023 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 375 (а.с. 6). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьками якого записані: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.01.2023, актовий запис № 4 (а.с.7). Відповідно до витягів з реєстру Великосеверинівської територіальної громади [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-9). Частина 1 ст.110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на позицію позивача, яка викладена в позовній заяві, після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити без змін. На цей час сімейні стосунки припинено, відновлювати їх сторони не бажають, характер взаємовідносин, які склалися між сторонами, робить їх подальше спільне життя не можливим, примирення не можливо. На підставі встановленого, суд вважає, що сім`я сторін розпалася і відновлена бути не може, приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 141 СК України визначено принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини. Правовідносини сторін, що виникли, полягають в обов`язку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей та праві позивача при ухиленні відповідача від цього обов`язку на стягнення аліментів в судовому порядку.\~\~ Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3\~ст.181\~СК України\~передбачає,\~що за\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом (ч. 1 ст.183 СК України). Враховуючи зазначене, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх спільної дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо періоду стягнення аліментів за вимогами позивача, а саме з 24.07.2025, суд зазначає наступне. Згідно із ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.\~\~ Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~позов надійшов\~до суду\~28\~липня 2025\~року,\~отже аліменти\~підлягають стягненню\~з відповідача, починаючи із моменту подачі позовної заяви, тобто з 28.07.2025. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ( ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд враховує, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн за вимогу про стягнення аліментів на утриманні дитини. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн, сплачений нею за вимогу про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 114, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved