Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Позиції учасників справи. Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, та просить стягнути заборгованість: -За Кредитним договором №12175-01/2024 в розмірі 19 250 грн.; -За Кредитним договором №13544-01/2024 в розмірі 3 500 грн.; -За Кредитним договором №24788-01/2024 в розмірі 10 000 грн.; -За Кредитним договором №25295-01/2024 в розмірі 4 000 грн.; -За Кредитним договором №24376-01/2024 в розмірі 6 000 грн.; -За Кредитним договором №10001361770 в розмірі 7 287,50 грн., що в загальному розмірі становить 50 037, 50 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 15.01.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем укладено кредитний договір №12175-01/2024, шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореного шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер телефону відповідача. 29.04.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №29042024-1, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відступлено ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, в тому числі до відповідача за вказаним вище кредитним договором на загальну суму 19 250 грн., яка складається з: 5 500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 13 750 грн. - заборгованість за процентами. Також, 16.01.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено кредитний договір №13544-01/2024, за умовами якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі1 000 грн. на умовах зворотності, платності. 28.05.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №28052024, за умовами якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відступлено ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги в тому числі за кредитним договором №13544-01/2024 від 16.01.2024 на загальну суму 3 500 грн., що складається з: 1 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2 500 грн. - заборгованість за процентами. 17.01.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем було укладено кредитний договір №24788-01/2024. При цьому, 24.05.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 24052034, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передано позивачу право вимоги до відповідача за кредитним договором №24788-01/2024 від 17.01.2024 на загальну суму 10 000 грн., що складається з: 2 500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 7 500 грн. - заборгованість за процентами. Також, 17.01.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем було укладено кредитний договір №25295-01/2024, відповідно до умов якого позикодавцем надано позичальнику кредитні кошти у розмірі 1 000 грн. В подальшому, 24.05.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 24052034, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передано позивачу право вимоги до відповідача за кредитним договором №25295-01/2024 від 17.01.2024 на суму 4 000 грн., що складається з: 1 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 3 000 грн. - заборгованість за процентами. 17.01.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №24376-01/2024. 20.06.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №20062024, відповідно умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №24376-01/2024 від 17.01.2024 на суму 6 000 грн., яка складається з: 1 500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 4 500 грн. - заборгованість за процентами. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій, при цьому відповідачем боргові зобов`язання не виконано, а відтак ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з вказаним позовом. Процесуальні дії та рішення суду. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 17 грудня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, при цьому прохальна частина позовної заяви містить вимогу про проведення судового засідання за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи у суді повідомлений належним чином, при цьому відповідачем подано до суду заяву про розгляд справи без його участі, та повідомити про результати розгляду справи засобами поштового зв`язку. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що сторона позивача не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, про що свідчить прохальна частина позову, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини справи. Встановлено, що 15.01.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем укладено кредитний договір №12175-01/2024, шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореного шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер телефону відповідача. 29.04.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №29042024-1, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відступлено ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, в тому числі до відповідача за вказаним вище кредитним договором на загальну суму 19 250 грн., яка складається з: 5 500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 13 750 грн. - заборгованість за процентами. Також, 16.01.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено кредитний договір №13544-01/2024, за умовами якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі1 000 грн. на умовах зворотності, платності. 28.05.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №28052024, за умовами якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відступлено ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги в тому числі за кредитним договором №13544-01/2024 від 16.01.2024 на загальну суму 3 500 грн., що складається з: 1 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2 500 грн. - заборгованість за процентами. 17.01.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем було укладено кредитний договір №24788-01/2024. При цьому, 24.05.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 24052034, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передано позивачу право вимоги до відповідача за кредитним договором №24788-01/2024 від 17.01.2024 на загальну суму 10 000 грн., що складається з: 2 500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 7 500 грн. - заборгованість за процентами. Також, 17.01.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем було укладено кредитний договір №25295-01/2024, відповідно до умов якого позикодавцем надано позичальнику кредитні кошти у розмірі 1 000 грн. В подальшому, 24.05.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 24052034, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передано позивачу право вимоги до відповідача за кредитним договором №25295-01/2024 від 17.01.2024 на суму 4 000 грн., що складається з: 1 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 3 000 грн. - заборгованість за процентами. 17.01.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №24376-01/2024. 20.06.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №20062024, відповідно умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №24376-01/2024 від 17.01.2024 на суму 6 000 грн., яка складається з: 1 500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 4 500 грн. - заборгованість за процентами. Позиція суду та оцінки аргументів сторін. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст.ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів . Отже, враховуючи положення зазначених статей, договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 року № 127/33824/19. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник має повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позивачем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань. Відповідач, не сплативши у вказаний договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Щодо кредитного договору №12175-01/2024 від 15.01.2024 суд зазначає наступне. За умовами кредитного договору №12175-01/2024 від 15.01.2024, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надано відповідачу фінансовий кредит у розмірі 5 500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності на 100 днів до 23.04.2024. Відповідно до п. 2.4 договору процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п 1.2 Договору. Також,18.02.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Договору про надання фінансового кредиту №12175-01/2024 від 15.01.2024. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №12175-01/2024 від 15.01.2024 загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 19 250 грн., яка складається з: 5 500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 13 750 грн. - заборгованість за процентами Враховуючи норми закону та те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погашено, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, відсотками підлягають задоволенню. Також суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №13544-01/2024 від 16.01.2024 у загальній сумі 3 500 грн., що складається з: 1 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2 500 грн. - заборгованість за процентами. 17.01.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем було укладено кредитний договір №25295-01/2024, відповідно до умов якого позикодавцем надано позичальнику кредитні кошти у розмірі 1 000 грн. на власні потреби строком на 120 днів. Відповідно до п. 1.2 договору процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 4 000 грн., що складається з: 1 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 3 000 грн. - заборгованість за процентами. Відповідач, не сплативши у вказаний договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України, а відтак суд приходить до висновку про задоволення вимог позову у цій частині. Щодо кредитного договору №24376-01/2024 від 17.01.2024 суд зазначає наступне. 17.01.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №24376-01/2024, за умовами якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» надано відповідачу кредитні кошти у розмірі 1 500 грн. строком на 120 днів, зі сплатою процентною ставки у розмірі 2,50 % (п. 1.4.1 кредитного договору). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №24376-01/2024 від 17.01.2024 загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 6 000 грн., що складається з: 1 500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 4 500 грн. - заборгованість за процентами. Відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174,191 ЦПК України та не подав до суду відзиву на вимоги позивача та доказів на їх спростування. З огляду на викладене до стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором на загальну суму Відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174,191 ЦПК України та не подав до суду відзиву на вимоги позивача та доказів на їх спростування. З огляду на викладене до стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором №24376-01/2024 від 17.01.2024 на суму 6 000 грн., що складається з: 1 500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 4 500 грн. - заборгованість за процентами. Щодо укладеного, 17.01.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем кредитного договору №24788-01/2024, слід зазначити наступне. 17.01.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем було укладено кредитний договір №24788-01/2024, за умовами якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» надано відповідачу кредитні кошти у розмірі 2 500 грн. на власні потреби строком на 120 днів. Відповідно до п. 1.4.1 договору процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 цього договору. Відповідачем порушено умови кредитного договору, не сплативши у вказаний договорі строк кредит, а відтак порушено вимоги ст. 530 ЦК України, тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позову у цій частині, та стягненні з відповідача заборгованості за кредитним договором №24788-01/2024 від 17.01.2024 у загальній сумі 10 000 горн., що складається з: 2 500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 7 500 грн. - заборгованість за процентами. Щодо кредитного договору №10001361770 від 21.12.2019 суд зазначає наступне. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження №14-10цс18) зазначено, що «відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зазначається, що: - проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу) (пункт 81); - припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 91); - на період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором (пункт 97); - при цьому компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за «користування кредитом» (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за «користування кредитом», до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність (пункт 106); - можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав) (пункт 128). При цьому, умовами кредитного договору №10001361770 від 21.12.2019 визначено що сума позики у розмірі 2 500 грн. надається позичальнику строком на 14 днів зі сплатою процентної ставки у розмірі 1.3 % в день. Відповідно до прохальної частини позову вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі в розмірі 7 287,50 грн., з яких: 2 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 878,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена позикодавцем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по процентах за користування позикою в розмірі 4 878,50 грн. є безпідставною та задоволенню не підлягає. З відповідача підлягає до стягнення заборгованість за процентами в межах дії кредитного договору, а саме з 21.12.2019 по 03.01.2020 у розмірі 455 грн. У зв`язку з викладеним позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №10001361770 від 21.12.2019 підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за договором про споживчий кредит у розмірі 2 500 грн., відсотків за користування кредитом за період з 21.12.2019 по 03.01.2020 у розмірі 455 грн., а всього на суму 2 955 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та наявності підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №12175-01/2024 в розмірі 19 250 грн., кредитним договором №13544-01/2024 в розмірі 3 500 грн., кредитним договором №24788-01/2024 в розмірі 10 000 грн., кредитним договором №25295-01/2024 в розмірі 4 000 грн., кредитним договором №24376-01/2024 в розмірі 6 000 грн., кредитним договором №10001361770 у розмірі 2 955, що у загальному складає 45 705 грн. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 765,82 грн. судових витрат (45 705 грн. х 3 028 грн. : 50 037,50 грн.).

Outcome: partial