Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Позиція позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього заборгованість за договором №439270-КС-001 про надання кредиту від 16.12.2021, що становить 23329,49 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 9894,11 грн; суми прострочених платежів по процентах - 13435,38 грн. Також, просили стягнути з відповідача на їх користь судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40грн. Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що 16.12.2021 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №439270-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,07766643 процентів за кожен день користування кредитом. Позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , котру позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, на виконання умов договору здійснив лише часткову оплату на загальну суму 6241,14 грн. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у нього станом на 08.08.2025 утворилась заборгованість в розмірі 23329,49 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 9894,11 грн; суми прострочених платежів по процентах - 13435,38 грн. Позиція відповідача Від відповідача [PERSON] надійшла заява, у якій просив відмовити в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА». Заява мотивована тим, що даний кредит ним не оформлявся, у оформленні документів допущені помилки, а саме, місто (село) вказано невірно, відсутні будь-які його підписи під анкетою даного кредиту, а також, відсутні будь-які докази у вигляді фото з паспортом, що свідчили б про особу, яка оформила даний кредит. Рух справи в суді Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 28.08.2025 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті на 29.09.2025 із викликом сторін, який відкладено на 11.11.2025 за клопотанням відповідача. Розгляд справи Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, у своїй заяві по суті справи просив розглянути справу без його участі. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Встановлені судом обставини Із наведеної позивачем візуальної форми послідовних дій клієнта (а.с.22), встановлено, що 16.12.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №439270-КС-001 про надання кредиту (а.с.30,31). Цього ж дня, [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №439270-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою (а.с.32,33). Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-9858 на номер телефону [NUMBER] , що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, та яку приєднано до матеріалів справи (а.с.23). До матеріалів заяви також приєднано копію паспорта [PERSON] (а.с.24-27). Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.28,29), яким передбачені загальні витрати за кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом, реальна річна процентна ставка, порядок повернення кредиту, в тому числі, і графік платежів. Таким чином, 16.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №439270-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.34,35). Відповідно до п.1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. (Десять тисяч грн.) на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених Правилами надання споживчих кредитів ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (надалі - Правила) та Договором про надання кредиту (надалі Договір). Тип Кредиту: Кредит. Строк кредиту: 24 тижнів. Процента ставка: в день 1,07766643, фіксована. Комісія за надання Кредиту (далі - Комісія): 1 500,00 грн. Загальний розмір наданого Кредиту: 10 000,00 грн. Термін дії Договору: до 02.06.2022 р. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 24 960,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 7257,47 процентів. Цілі (мета) Кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей Кредит є споживчим кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. Відповідно до п.5.1. Правил, які у відповідності до пункту 10 Кредитного договору є його невід`ємною частиною, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов Кредитного договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту Позичальнику до закінчення терміну дії Договору про надання кредиту (включно), тобто, протягом всього строку кредитування. Згідно платіжного доручення щодо здійснення переказу грошових коштів, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» перерахувала кошти в розмірі 10000,00грн [PERSON] на банківську картку № [NUMBER] з призначенням платежу: перерах. коштів [PERSON] ІПН [NUMBER] зг. до кредитного дог. №439270-КС-001 від 16.12.2021 (а.с.36), що також відображено у інформації, наданій Акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (а.с.83-85). Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом позичальника [PERSON] та довідки про стан заборгованості (а.с.37-53), станом на 08.08.2025, з урахуванням частково повернутих коштів в сумі 6241,14 грн, утворилась заборгованість за договором №439270-КС-001 від 16.12.2021 в розмірі 23329,49 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 9894,11 грн; суми прострочених платежів по процентах - 13435,38 грн. Оцінка суду та мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Частиною 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). З матеріалів справи слідує, що було укладено кредитний договір в електронному вигляді, якими передбачено передачу коштів в безготівковій формі шляхом їх зарахування на платіжну картку позичальника. Отже, підписавши угоду в порядку Закону України «Про електронну комерцію», [PERSON] добровільно погодився у письмовому вигляді на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання та відсотки за користування кредитом. За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст.625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинам (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. У справі встановлено, що згідно укладеного між сторонами договору кредит у сумі 10000,00 грн було надано відповідачу на номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів № [NUMBER] , зазначений [PERSON] у анкеті клієнта, належність вказаної картки останньому підтверджено відповіддю АТ «ПУМБ». На заперечення відповідача, матеріалами справи підтверджено отримання нею кредитних коштів в сумі 10000,00 грн 16.12.2021, що підтверджується випискою із особового рахунку, наданою АТ «ПУМБ, яка є первинним бухгалтерським документом, що є беззаперечним підтвердженням виконання укладеного між сторонами договору. Договір та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін. Як слідує з матеріалів справи, відповідачем не виконується зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів за користування кредитом. Будь-яких доказів на спростування заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов договору. Доказів, які б підвереджували неправомірність вимог позивача суду також не надано. Одночасно, згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача перед позивачем становить 23329,49 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 9894,11 грн; суми прострочених платежів по процентах - 13435,38 грн. Доводи відповідача, викладені у його заяві, жодним чином не спростовують наданого позивачем розрахунку заборгованості, не підвереджують неправомірність вимог позивача. Варто зауважити, що, відповідач достеменно знав про існування заборгованості, адже погоджував графік платежів, який ним порушено. Крім того, здійснював оформлення заяви на кредит у особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», у якому й надалі мав можливість отримати актуальну інформацію щодо заборгованості по кредиту, знаючи той факт, що ним порушено умови договору. Таким чином, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо інших аргументів учасників у даній справі, суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Дотримуючись вищевикладених норм та рекомендацій, суд вважає за можливе не надавати відповіді у рішенні на інші аргументи і доводи сторін у справі, оскільки вони не впливають на правильне вирішення спору. Щодо судових витрат Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову у розмірі 2422,40грн.

Outcome: approved