Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Відповідно до свідоцтва про право власності від 23 травня 1973 року, виданого виконкомом міської ради, [PERSON] належала 1/2 частина домоволодіння по [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 15.10.2004. 23 листопада 2004 року до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини як спадкоємець четвертої черги звернулася [PERSON] , яка зазначила, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю з 1967 року по день його смерті. На підставі її заяви була заведена спадкова справа №1018/2004. З матеріалів спадкової справи судом встановлено, що також з заявою про прийняття спадщини 16 березня 2005 року звернувся [PERSON] , який зазначив, що помер його брат [PERSON] та все спадкове майно, що залишилося після його смерті він приймає. 04 квітня 2005 року з заявою про прийняття спадщини звернулася відповідач [PERSON] , яка зазначила, що приймає спадкове майно за заповідальним розпорядженням. 16 травня 2005 року державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Подушко Н.А. видано свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на 67 % грошового вкладу в ЗАТ КБ «ПриватБанк». 22 липня 2005 року державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Бабиніну О.В. видано свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на 33 % грошового вкладу в ЗАТ КБ «ПриватБанк». [INFO] [PERSON] помер. Згідно з витягом зі спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Постановою державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори від 17 березня 2021 року відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на частину домоволодіння по [ADDRESS] , що належала [PERSON] . Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом мотивована відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини позивача зі спадкодавцем. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року у справі №202/7493/21 [PERSON] відмовлено у задоволені позову до [PERSON] , треті особи Шоста Дніпровська державна нотаріальна контора, Дніпровська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за законом у зв`язку з неналежністю відповідача. При цьому відзначено, що інших висновків щодо обставин справи суд не робить. Вказаним рішенням суду встановлено, та не підлягає доказування, у відповідності до ч.5 ст.82 ЦПК України, що [PERSON] не є спадкоємцем після смерті [PERSON] . Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2024 по справі № 202/13304/23, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 24.12.2024, у задоволенні позову [PERSON] до Дніпровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом на1/2 частину домоволодіння по [ADDRESS] . Вказаним рішенням встановлено, та, у відповідності до ч.5 ст. 82 ЦПК України, не підлягає доказуванню те, що [PERSON] не є спадкоємицею четвертої черги після смерті [PERSON] . Таким чином, оскільки брат [PERSON] - [PERSON] , який спадщину прийняв, помер [INFO] і спадкова справа після смерті його смерті не заводилася, тобто спадкоємців після смерті [PERSON] судом не встановлено, а [PERSON] не є спадкоємицею після смерті [PERSON] , то судом встановлено, що спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Відповідно до положень статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~У статті 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Частинами першою, другою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. (ст. 1258 ЦК України) Відповідно до статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна. Спадщина набуває статусу відумерлої саме після набуття чинності рішенням суду про визнання її такою, а право власності на зазначене майно набувається у територіальної громади з моменту реєстрації цього права за громадою. До звернення із заявою про визнання спадщини відумерлою і набрання законної сили відповідним рішенням суду у територіальної громади існує законний інтерес, заснований на правових нормах, що регулюють правовідносини щодо підстав набуття і припинення права власності після смерті особи, у якої відсутні спадкоємці. Цей інтерес (законні очікування) полягає у прагненні органу місцевого самоврядування набути право власності на відумерлу спадщину. Паралельно із цим інтересом у територіальної громади існує обов`язок звернутися до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 01 листопада 2023 року у справі №\~202/5154/21\~(провадження №\~61-10518св22). Крім того, розглядаючи проблему застосування цивільного та цивільного процесуального законодавства при визнанні спадщини відумерлою з точки зору процедур розгляду таких справ та способу захисту інтересу територіальної громади на спадкове майно, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2022 року у справі №\~461/12525/15\~(провадження №\~14-190цс20) вказала, що інтерес територіальної громади в отриманні спадкового майна у власність громади в разі відсутності спадкоємців є наслідком неотримання спадщини будь-ким зі спадкоємців або наслідком їх відсутності взагалі. За таких обставин слід дійти висновку, що такі правовідносини є подібними до спадкових, хоч до них у цілому не відносяться. На користь цього висновку свідчить також розміщення норм права про можливість визнання спадщини відумерлою саме у книзі шостій ЦК України «Спадкове право». У справі, яка розглядається, суд виходить із того, що ДМР є особою, інтерес якої полягає у реалізації положень статті 1277 ЦК України та переході спірної квартири у власність територіальної громади. За встановлених фактичних обставин справи, тобто ураховуючи відсутність спадкоємців після смерті [PERSON] , належна йому на праві власності на час відкриття спадщини частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , на підставі положень статті 1277 ЦК України повинна перейти у власність територіальної громади міста Дніпра, а відтак суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved