Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

В травні\~2025\~року заступник\~керівника Вінницької\~окружної прокуратури\~ в\~інтересах держави\~в особі\~Вінницької міської\~ради як\~власника некомерційного\~підприємства \~«Вінницька міська\~клінічна лікарня\~швидкої медичної\~допомоги»,\~Національної служби\~здоров`я України\~ звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину Позов мотивовано тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2024 у справі № 127/17837/24 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Згідно ухвали суду, яка набрала законної сили 28.06.2024. [PERSON] 06 березня 2024 року близько 13:55 год., керуючи технічно - справним автомобілем марки «Opel Combo», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом в дворі будинку [ADDRESS] , для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, в момент об`єктивної появи в полі його зору пішохода [PERSON] , яка перетинала проїзну частину зліва-направо по ходу руху автомобіля, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, хоч повинен був і мав технічну можливість це зробити, в результаті чого, з необережності, допустив наїзд на останню. Внаслідок вказаної пригоди [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого базоцервікального перелому правої стегнової кістки з послідуючим ендопротезуванням правого кульшового суглобу Відповідно до висновку судово-медичної експертизи, вказані ушкодження у [PERSON] належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлися небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, але за своїм характером, такі що потягли за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я. Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи, в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Opel Combo», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п.п 10.9, 12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій автомобіля «Opel Combo», д.н.з. [NUMBER] , мав технічну можливість попередити ДТП. В діях водія [PERSON] вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дано дорожньо-транспортної пригоди. Порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм [PERSON] знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо - транспортної пригоди. У\~зв`язку\~з отриманими\~тілесними ушкодженнями\~потерпіла [PERSON] \~перебувала на\~стаціонарному лікуванні\~Комунального некомерційного підприємства «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», а саме з 06.03.2024 по 10.03.2024 та з 12.03.2024 по 27.03.2024 у травматологічному відділенні та з 11.03.2024 по 12.03.2024 у ВАЛІТ №1 відділенні, що підтверджується відповідною довідкою вказаного закладу № 522/01-26/09 від 04.03.2025. Згідно з даною довідкою середня вартість одного ліжко-дня у ВАЛІТ №1 відділенні КНП «Вінницька МКЛШМД» за вказаний період складала 9765.18 \~ \~ \~ \~грн.,у травматологічному відділенні - 1390,02 грн. Таким чином, загальна вартість лікування [PERSON] у КНП «Вінницька МКЛШМД» склала 37565,58 грн. (27800,4 грн + 9765,18 грн). Просили суд, стягнути з [PERSON] (проживаючого за адресою: [ADDRESS] ) 37 565, 58 грн. (тридцять сім тисяч п`ятсот шістдесят п`ять гривень п`ятдесят вісім копійок ) на відшкодування понесених КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидке допомоги» витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину особи, а саме: 35 662,91 грн. на користь Державного бюджету України, в особі Національної служби охорони здоров`я на розрахунковий рахунок UА978999980313080115000026011, ГУК у м. Києві/Шевченківський р-н/24060300, 37993783, Казначейство України (ел. адм. подат.) та 1902,67 грн. на користь місцевого бюджету Вінницької міської територіальної громади, в особі Вінницької міської ради на розрахунковий рахунок UА698999980314020544000002856, ГУК у Він.обл./м. Вінниця/24060300, 37979858, Казначейство України (ел. адм. подат.). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.05.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками було надіслано відповідачу [PERSON] на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням. 04.07.2025 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи з повідомленням сторін, разом з відзивом на позовну заяву, у якому вказано, що на момент ДТП, що сталася 06 березня 2024 року, цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована полісом ОСЦПВ серії ЕР №213866188 (надалі Поліс), виданим Приватним акціонерним товариством „Страхова компанія „ПЗУ Україна (надалі ПрАТ „СК „ПЗУ Україна, Страховик. Зазначений Поліс є чинним на момент настання страхового випадку, а страхова сума, передбачена його умовами, яка за шкоду життю та здоров`ю потерпілого складає 320 000,00 грн (триста двадцять тисяч гривень 00 копійок), значно перевищує суму заявленого до Відповідача позову в розмірі 37 565,58 грн. Окрім того, згідно п.12.2 ст.12 Закону, франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується. Таким чином, саме ПрАТ „СК „ПЗУ Україна, як Страховик, є належним відповідачем в досліджуваному спорі, оскільки він зобов`язаний у повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну Потерпілій, відповідно до умов Полісу та Закону, до якої в повній мірі належать ті витрати, які Позивач-1 і Позивач-2 просять стягнути на їхню користь з Відповідача у справі в рамках досліджуваного судом позову. Крім того, відповідач, діючи з власної ініціативи та з метою оперативного вирішення ситуації, фактично врегулював усі наслідки ДТП самостійно, без залучення Страховика. Зокрема, Відповідач поніс суттєві витрати на лікування та утримання Потерпілої, включаючи оплату медикаментів, забезпечення регулярного посиленого харчування та перебування Потерпілої в комфортній палаті медичного закладу. Ці витрати підтверджуються відповідними платіжними документами (копії надаються). Тільки сума документально підтверджених витрат на лікування Потерпілої, які поніс особисто Відповідач складає 63 137,76 грн (шістдесят три тисячі сто тридцять сім гривень 76 копійок). Разом із тим, реальні витрати Відповідача на лікування та утримання Потерпілої під час її відновлення навіть перевищили цю суму, адже включали в себе затрати на посилене її харчування, а також інші витрати на медикаменти, чеки на придбання яких, на жаль, станом на дату написання цього відзиву не збереглись. Просив суд, відмовити в задоволенні позовних вимог. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.07.2025 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні прокурор Лавренюк Ю.В. позовні вимоги підтримала за обставин викладених в справі, просила суд їх задовольнити. Представник позивача Вінницької міської ради Філіпова А.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник позивача НСЗУ Тарасенко М.С. в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача Дайнека О.В. заперечував, щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі. 10.09.2025 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення від представника відповідача у яких вказано, що згідно ч.1 п.24.1 ст.24 Закону, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Як вбачається із позовної заяви, саме витрати, пов`язані з розміщенням та перебуванням потерпілої [PERSON] в лікарні просить стягнути представник Позивачів з Відповідача, а такі витрати підлягають відшкодуванню страховиком ОСЦПВ, як це і передбачено ст.24 Закону. Безпосередньо сама Потерпіла гр. [PERSON] , а також її найближчі родичі (колишній чоловік та син) письмово підтвердили відсутність будь-яких претензій до Відповідача. Зазначені обставини засвідчені трьома окремими розписками, датованими 13 березня 2024 року (копії надаються). У цих розписках чітко і недвозначно зазначено, що шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 06 березня 2024 року, була в повному обсязі компенсована Відповідачем, у зв`язку з чим Потерпіла та її родичі не мають до нього жодних претензій матеріального чи морального характеру. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2024 у справі № 127/17837/24 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим (а.с.7-8). Згідно ухвали суду, яка набрала законної сили 28.06.2024. [PERSON] 06 березня 2024 року близько 13:55 год., керуючи технічно - справним автомобілем марки «Opel Combo», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом в дворі будинку [ADDRESS] , для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, в момент об`єктивної появи в полі його зору пішохода [PERSON] , яка перетинала проїзну частину зліва-направо по ходу руху автомобіля, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, хоч повинен був і мав технічну можливість це зробити, в результаті чого, з необережності, допустив наїзд на останню. Внаслідок вказаної пригоди [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого базоцервікального перелому правої стегнової кістки з послідуючим ендопротезуванням правого кульшового суглобу Відповідно до висновку судово-медичної експертизи, вказані ушкодження у [PERSON] належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлися небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, але за своїм характером, такі що потягли за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я. Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи, в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Opel Combo», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п.п 10.9, 12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій автомобіля «Opel Combo», д.н.з. [NUMBER] , мав технічну можливість попередити ДТП. В діях водія [PERSON] вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дано дорожньо-транспортної пригоди. Порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм [PERSON] знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо - транспортної пригоди. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні Комунального некомерційного підприємства «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», а саме з 06.03.2024 по 10.03.2024 та з 12.03.2024 по 27.03.2024 у травматологічному відділенні та з 11.03.2024 по 12.03.2024 у ВАЛІТ №1 відділенні, що підтверджується відповідною довідкою вказаного закладу № 522/01-26/09 від 04.03.2025. Згідно з даною довідкою середня вартість одного ліжко-дня у ВАЛІТ №1 відділенні КНП «Вінницька МКЛШМД» за вказаний період складала 9765.18 \~ \~ \~ \~грн.,у травматологічному відділенні - 1390,02 грн. (а.с.10-11) Таким чином, загальна вартість лікування [PERSON] у КНП «Вінницька МКЛШМД» склала 37565,58 грн. (27800,4 грн + 9765,18 грн). Згідно ст. 82 ч. 6 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1206 ч.1 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ст. 1206 ч. 3 ЦК України). Згідно ст. 1191 ч. 2 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Пункт 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 р., передбачає, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Згідно п. 4 Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідно до Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1101, НСЗУ є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра охорони здоров`я, який реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення. Основними завданнями НСЗУ є реалізація державної політики у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення (програма медичних гарантій); виконання функцій замовника медичних послуг та лікарських засобів за програмою медичних гарантій; внесення на розгляд Міністра охорони здоров`я пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення (п. З Положення № 1101). НСЗУ відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого, укладає, змінює та припиняє договори про медичне обслуговування населення та договори про реімбурсацію; здійснює заходи, що забезпечують цільове та ефективне використання коштів за програмою медичних гарантій; здійснює оплату згідно з тарифом за надані пацієнтам медичні послуги (включаючи медичні вироби) та лікарські засоби за договорами про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій (п. 4 Положення № 1101). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» програма державних гарантій медичного обслуговування населення (програма медичних гарантій) - програма, що визначає перелік та обсяг медичних послуг, медичних виробів та лікарських засобів, повну оплату надання яких пацієнтам держава гарантує за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з тарифом, для профілактики, діагностики, лікування та реабілітації у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами. НСЗУ з метою організації своєї діяльності забезпечує в установленому порядку самопредставництво НСЗУ в судах та інших органах через осіб, уповноважених діяти від її імені, у тому числі через посадових осіб юридичної служби НСЗУ, а також забезпечує представництво інтересів НСЗУ в судах України та інших органах через представників (пп. 14 п. 5 Положення № 1101). Згідно зі ст. 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу ;У країни до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України, належать видатки на охорону здоров`я, зокрема на програму державних гарантій медичного обслуговування населення, а тому несплата коштів відповідачем суттєво зачіпає інтереси держави у зв`язку з недоотриманням коштів для фінансування зазначених цілей. Відповідно до ст. 89 Бюджетного кодексу України видатки на фінансування лікарні широкого профілю, оплату комунальних послуг та енергоносіїв комунальних закладів охорони здоров`я, які належать відповідним територіальним громадам, для забезпечення надання медичних послуг за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету, а тому несплата коштів відповідачем суттєво зачіпає інтереси держави у зв`язку з недоотриманням коштів для фінансування закладів охорони здоров`я. Держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування. З урахуванням наведеного, спірні правовідносини, які виникають при здійсненні діяльності у бюджетній сфері, зачіпають інтереси держави та є порушенням загальнодержавних інтересів. Невідшкодування витрат, здійснених КНП «Вінницька МКЛШМД» за рахунок Державного бюджету України та місцевого бюджету на стаціонарне лікування потерпілої від злочину [PERSON] призводить до порушення інтересів держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою звернення прокурора до суду на захист державних інтересів. Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7,13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому надано повноваження органу виконавчої влади. Належним суб`єктом владних повноважень для захисту інтересів держави є не будь-який орган, що уповноважений державою здійснювати певні функції контролю у певній сфері, а лише той, який має відповідні повноваження для захисту таких інтересів. Згідно з Положенням про Національну службу здоров`я України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1101 (далі - Положення), Національна служба здоров`я України (НСЗУ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра охорони здоров`я, який реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення. Основними завданнями НСЗУ є: 1) реалізація державної політики у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення (програма медичних гарантій); 2) виконання функцій замовника медичних послуг та лікарських засобів за програмою медичних гарантій; 3)внесення на розгляд Міністра охорони здоров`я пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення. НСЗУ відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: укладає, змінює та припиняє договори про медичне обслуговування населення та договори про реімбурсацію; здійснює заходи, що забезпечують цільове та ефективне використання коштів за програмою медичних гарантій; здійснює оплату згідно з тарифом за надані пацієнтам медичні послуги (включаючи медичні вироби) та лікарські засоби за договорами про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Відповідно до ч. 5 п. 14 Положення НСЗУ з метою організації своєї діяльності забезпечує в установленому порядку самопредставництво НСЗУ в судах та інших органах через осіб, уповноважених діяти від її імені, у тому числі через посадових осіб юридичної служби НСЗУ, а також забезпечує представництво інтересів НСЗУ в судах України та інших органах через представників. Згідно зі ст. 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні . органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Отже, Національна служба здоров`я України з метою стягнення до Державного бюджету України коштів, виділених нею за програмою медичних гарантій, уповноважена звертатись до суду з відповідним позовом. Відповідно до статті 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти. У зв`язку із цим Відповідач своїми діями порушив матеріальні інтереси Вінницької міської територіальної громади. Як визначено у ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Враховуючи те, що держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування шляхом надання місцевим бюджетам із Державного бюджету трансфертів у вигляді субвенцій з метою формування місцевого бюджету, необхідного для здійснення повноважень місцевого самоврядування на рівні мінімальних соціальних потреб у разі, коли коштів, що надходять з власних джерел та. закріплених доходів не достатньо, тому наведений факт несе потенційну загрозу як для економіки територіальної громади, так і в цілому для держави, що в свою чергу приводить до скорочення фінансування соціальних програм, додаткового залучення коштів із Державного бюджету. Враховуючи викладене вище, інтерес держави в даному позові виражається в інтересах частини Українського народу - членів Вінницької міської територіальної громади щодо наповнення місцевого бюджету, який є фінансовою основою для забезпечення функціонування та розвитку міста. Окрім того, відповідно до ст. 2 Закону України «Про засади державної регіональної політики» метою державної регіональної політики є створення умов для динамічного, збалансованого розвитку України та її регіонів, забезпечення їх соціальної та економічної єдності, підвищення рівня життя населення, додержання гарантованих державою соціальних стандартів для кожного громадянина незалежно від його місця проживання. В свою чергу ненадходження коштів до місцевих бюджетів негативно впливає на забезпечення фінансової можливості підвищення рівня життя населення та додержання гарантованих державою соціальних стандартів для кожного громадянина, що свідчить про порушення інтересів держави у сфері реалізації державної регіональної політики. Згідно з інформацією, розміщеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої допомоги» - це комунальний заклад, засновником якого є Вінницька міська рада. Оскільки фінансування КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої допомоги» здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету, відсутність відшкодування коштів, витрачених КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої допомоги» є порушенням прав Вінницької міської територіальної громади. Враховуючи викладене вище, інтерес держави в даному позові виражається в інтересах частини Українського народу - членів відповідної територіальної громади щодо наповнення місцевого бюджету, який є фінансовою основою для забезпечення функціонування та розвитку громади. Згідно зі ст. 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Враховуючи вищевикладене, Вінницька міська рада з метою захисту спільних економічних інтересів Вінницької міської територіальної громади уповноважена звертатись до суду з позовом про стягнення до місцевого бюджету витрат закладу охорони здоров`я, власником якого є міська територіальна громада в особі Вінницької міської ради. Щодо стягнення витрат на стаціонарне лікування з [PERSON] , а не з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК особа, яка скоїла злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно зі ст.999 ЦК законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом №1961-IV. Відповідно до п.22.1 ст.22 закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ст.3 закону №1961-IV визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 цього закону). Згідно зі ст.6 закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Враховуючи наведене вище, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам (потерпілим) унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Отже, витрати лікувального закладу на лікування потерпілого від злочину не можуть бути відшкодовані за договором обов`язкового страхування страховою компанією. Такого, по суті, висновку й дійшов суд касаційної інстанції під час касаційного розгляду справи №6-20740св13. Згідно з даною довідкою середня вартість одного ліжко-дня у ВАЛІТ №1 відділенні КНП «Вінницька МКЛШМД» за вказаний період складала 9765.18 \~ \~ \~ \~грн.,у травматологічному відділенні - 1390,02 грн. (а.с.10-11) Таким чином, загальна вартість лікування [PERSON] у КНП «Вінницька МКЛШМД» склала 37565,58 грн. (27800,4 грн + 9765,18 грн). На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, необхідно стягнути з [PERSON] 37 565 ( тридцять сім тисяч п`ятсот шістдесят п`ять)грн., 58 коп. на відшкодування понесених КНП № Вінницька міська клінічна лікарня швидкої допомоги» витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину особи, а саме: 35 662,91 грн. на користь Державного бюджету України, в особі Національної служби охорони здоров`я на розрахунковий рахунок UA978999980313080115000026011, ГУК у м. Києві/Шевченківський район/24060300,37993783, Казначейство України та 1902,67 грн. на користь місцевого бюджету Вінницької міської територіальної громади, в особі Вінницької міської ради на розрахунковий рахунок UA 698999980314020544000002856, ГУК у Вінницькій області/м. Вінниця/24060300, 37979858, Казначейство України.

Outcome: approved