Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

20 грудня 2022 року позивач звернувся до суду з цим позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 вересня 2018 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем був укладений кредитний договір №3004504, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 10\~821,46 грн. на строк 24 дні та зі сплатою відсотків у розмірі 2,5% на місяць. Крім того, 05 січня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №3322255, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 8\~500,00 грн. на строк 30 днів та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% на день. Позивач вказує, що за договорами факторингу набув право вимоги за цими договорами. Позивач зазначає, що станом на день звернення до суду утворилася заборгованість за договором №3004504 у розмірі 14\~517,85 грн., з яких 5\~860,31 грн. заборгованість за тілом кредиту, 0,81 грн. заборгованість за річними відсотками, 4\~468,85 грн. заборгованість за щомісячними відсотками, 4\~187,88 грн. заборгованість за пенею. За договором №3322255 утворилася заборгованість у розмірі 26\~872,25 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8\~500,00 грн., а також заборгованості за відсотками у розмірі 18\~372,25 грн. З наведених вище підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 41\~390,10 грн. Відповідач у письмовому відзиві позовні вимоги заперечив повністю. У відповіді на відзив позивач фактично повторив доводи свого позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав. Судом встановлено, що 14 вересня 2018 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем був укладений кредитний договір №3004504, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 10\~821,46 грн. на строк 24 дні та зі сплатою відсотків у розмірі 2,5% на місяць. Крім того, 05 січня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №3322255, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 8\~500,00 грн. на строк 30 днів та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% на день. За договорами факторингу набув право вимоги за цими договорами. Позивач зазначає, що станом на день звернення до суду утворилася заборгованість за договором №3004504 у розмірі 14\~517,85 грн., з яких 5\~860,31 грн. заборгованість за тілом кредиту, 0,81 грн. заборгованість за річними відсотками, 4\~468,85 грн. заборгованість за щомісячними відсотками, 4\~187,88 грн. заборгованість за пенею. За договором №3322255 утворилася заборгованість у розмірі 26\~872,25 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8\~500,00 грн., а також заборгованості за відсотками у розмірі 18\~372,25 грн. Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Всупереч вищенаведеному, позивач не надав суду будь-яких доказів виконання кредитором умов кредитного договору, а саме доказів видачі кредиту та позики в безготівковій формі на рахунок клієнта. Матеріали справи містять лише самі договори, а також документи, що підтверджують перехід права вимоги до позивача, але будь-які докази виконання договорів (банківська виписка, платіжне доручення, довідка про перерахування коштів платіжною системою тощо) в матеріалах справи відсутні. У зв`язку з вищевикладеним, у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Оскільки суд відмовив у задоволенні позову, судові витрати позивача залишаються за ним. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed