Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Позивач Акціонерне Товариство «Оператор Газорозподільної системи «Полтавагаз» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому прохав стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» 2183,36 грн. заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу, 97,32 грн. 3% річних, 417,17 грн. інфляційні втрати та судовий збір. В обгрунтування позову вказав, що АТ «Полтавагаз» є оператором газорозподільної системи, тобто суб`єктом господарювання, що на підставі ліцензії( Постанова НКРЕКП № 778 від 15.06.2017 р. зі змінами, внесеними Постановою НКРЕКП № 941 від 04.06.2019 р.) здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Представником позивача зазначається, що [PERSON] є побутовим споживачем природного газу, з яким укладений договір розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, який затверджений\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2498\~та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу( акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. З 01.01.2020 року розподілено оплату за природний газ на оплату за газ, як товар за оплату за послуги з його розподілу. Для кожного споживача річна замовлена потужність визначається окремо, залежно від обсягу споживання природного газу об`ємом за попередній газовий рік. Станом на 01.08.2025 сума заборгованості відповідача складає 2183,36 грн., нарахування 3 % річних здійснено з 21.01.2024 р. по 11.08.2025 р. за договором складає 97,32 грн., інфляційні втрати здійснено 01.0.2.2024 р. по 31.07.2025 р. за договором, на загальну суму 417,17 грн. Ухвалою суду від 12.09.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та прохає задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує . Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, правом на подачу відзиву не скористався. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст.223,280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч. 2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд приходить до наступних висновків. Правовідносини, що виникають у процесі надання послуг з розподілу природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», \~Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Кодексом газорозподільних систем, ЦК України. Як свідчить тлумачення\~статті 526 ЦК України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Відповідно до положень частини 4\~статті 319 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує. Згідно зі\~статтею 322 Цивільного кодексу України,\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, положення\~статті 322 Цивільного кодексу України\~встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. За пунктом 1 частини другої\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Згідно з пунктом 2 частини другої\~статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~виконавець комунальної послуги зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. Відповідно до пункту 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Згідно пункту 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із ст.\~77-81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 5 ст.\~12\~ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.\~16\~ЦК України на законодавчому рівні закріплені способи захисту цивільних прав та інтересів. Положеннями ст.77,79,80,81\~ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не збирає докази самостійно. Вимоги до доказів встановлені ст. 77 ЦПК України, якою встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У позовній заяві позивач посилається на те, що ним надавалися послуги з розподілу природного газу відповідачу [PERSON] за адресою [ADDRESS] . З відповіді з Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради « 01-12-05-09/13030 від 08.09. 2025 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою Полтавський район, село Витівка. Позивачем не надано будь яких даних, що відповідач [PERSON] є власником чи наймачем кв. [ADDRESS] . Як підтвердження позовних вимог, позивачем було надано: копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копію Статуту АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», розрахунок заборгованості (копія картки абонента), розрахунок втрати від інфляції, розрахунок відсотків за користування коштами, копію ухвали Шевченківського районного суду міста Полтави від 06.08.2025 року про відмову у видачі судового наказу . Проте, матеріали справи не містять копій типового договору, заяви-приєднання, яка б була підписана сторонами, не надано доказів сплати рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу, доказів на підтвердження того, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Матеріали справи не містять доказів, що між сторонами наявні договірні відносини, оскільки розрахунок заборгованості, який складений в односторонньому порядку позивачем, не підтверджують вказаний факт. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. Оскільки в позові відмовлено, то судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed