Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

У вересні 2025 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» через систему «Електронний суд» звернулось до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 4265180699 від 14.01.2021 року в розмірі 55516,43 грн., що складається з: 37590,98 грн. заборгованості за тілом кредиту (вт.ч. прострочена); 4,14 грн. заборгованості порічним процентам (вт.ч. прострочена); 17921,31 грн. - заборгованість по щомісячним процентам (вт.ч. прострочена). Позов обґрунтовує тим, що 14.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4265180699, за умовами якого відповідачу надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 43210 грн.; строк користування 36 місяців; річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,49 % від суми кредиту. 01.09.2021 року права вимоги за Кредитним договором №4265180699 від 01.09.2021 року відступлено АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01.09.2021 року. Незважаючи на виконання позивачем умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання по кредитному договору перед позивачем не виконала, внаслідок чого у позичальника перед позикодавцем виник борг, сума якого заявлена до стягнення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданому позові просить проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується відстеженням Укрпошти про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (ч.2 ст.247 ЦПК). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 14.01.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4265180699, згідно умов якого позичальнику було надано грошові кошти у розмірі 43210 грн. на 36 місяців. Сторони кредитного договору погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснити повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту №5180699, який є невід`ємною частиною цього договору. В п. 5 Паспорту кредиту міститься інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника, відповідно до якої: щомісячні проценти 3,00 % від суми кредиту, річні проценти -0,01 % від суми боргу; загальні витрати за кредитом 47573,95 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом 89883,95 грн.; реальна річна процентна ставка 69,80 %. Також цей пункт Паспорту кредиту містить застереження: наведені обчислення реальної річної процентної стави та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативним та базується на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущені, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі; реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватися протягом строку дії договору про споживчий кредит. В пункті п. 6 Паспорту кредиту визначено порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення, остаточна дата повернення - 12.01.2024 року. У п. 7 Паспорту кредиту встановлено відповідальність у випадку тривалого прострочення позичальником зобов`язань за кредитним договором. Позичальник сплачує штраф в розмірі 1% від суми наданого кредиту за кожний факт виникнення прострочки відповідно до графіку платежів. 20.09.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «ФК «ЦФР» суму фінансування, а останнє зобов`язується відступити АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Таким чином, ТОВ «ФК «ЦФР» передало АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги за кредитним договором №4265180699 від 14.01.2021 року, укладеним з [PERSON] . Разом з тим, відповідач умови кредитного договору не виконувала, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Як наслідок, станом на 03.06.2025 року, заборгованість позичальника за Кредитним договором №4265180699 від 14.01.2021 року становить 55516,43 грн., яка складається з: 37590,98 грн. заборгованості за тілом кредиту (в т.ч. прострочена); 4,14 грн. - заборгованості по річним процентам (в т.ч. прострочена); 17921,31 грн.- заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена). Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1\~ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України та ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ст.536 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 4 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. У відповідності до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють. Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Обґрунтовуючи свої вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту та прострочених відсотків, банк посилався на кредитний договір та паспорт кредиту, у якому зазначені умови кредитування та які підписані відповідачем. Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] власноруч підписала кредитний договір та паспорт кредиту від 14.01.2021 року, визнавши факт отримання кредитних коштів та в яких визначено: річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором (згідно з графіком платежів); щомісячні проценти 3,00 % від суми кредиту (згідно з графіком платежів). Також зазначений строк, на який надається кредит- 36 місяців та порядок повернення кредиту; кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів) помісячно, починаючи з 14.01.2021 року по 12.01.2024 року, однак станом на день звернення позивача до суду зобов`язання належним чином не виконала та допустила виникнення заборгованості. Згідно з наданим позивачем розрахунком відповідач здійснила платежі на часткове повернення грошових коштів. Право вимоги повернення кредитної заборгованості належить позивачу. Відповідно до вимог ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до п.4 ч.3\~ст.129 Конституції України\~основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Позивач довів суду використання та неповернення відповідачем кредитних коштів в розмірі 37590,98 грн. та процентів за користування кредитом: 4,14 грн. - заборгованість по річним процентам за користування кредитом та 17921,31 грн. заборгованість по щомісячним процентам. Відповідач доказів на спростування розміру заборгованості суду не надала. З наведених мотивів позовні вимоги підлягають задоволенню в повному об`ємі. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути 2422,40 грн. судового збору на користь позивача.

Outcome: approved