Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

07 листопада 2025 року [PERSON] (надалі також [PERSON] /заявник) звернулася до суду із заявою про продовження обмежувального припису щодо громадянина [PERSON] (надалі також [PERSON] / заінтересована особа) та просила продовжити строк дії обмежувального припису, виданого Голосіївським районним судом міста Києва у справі № 52/22208/25, строком на 6 місяців. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] вказувала, що незважаючи на ухвалене Голосіївським районним судом міста Києва 15 вересня 2025 року рішення у справі №752/22208/25 про застосування обмежувального припису щодо громадянина [PERSON] , останній систематично порушує встановлені судом обмеження. Зокрема, уже з 16 вересня 2025 року відповідач демонстративно перебуває біля місця її проживання у дворі будинку та в кафе, розташованому на першому поверсі за тією ж адресою, чим чинить на неї психологічний тиск, викликаючи відчуття страху, тривоги та приниження. Вказані дії фіксувалися на відео, підтверджуються показами свідків і розцінюються заявницею як умисне та демонстративне невиконання рішення суду. Крім того, [PERSON] зазначає, що внаслідок вчиненого [PERSON] 04 липня 2025 року фізичного нападу із застосуванням удушення у неї погіршився стан здоров`я: діагностовано часткову атрофію зорового нерва, неврологічні розлади та посттравматичний стресовий розлад (ПТСР),що підтверджується консультативними висновками лікарів. Медичні фахівці рекомендували уникати будь-якого контакту з кривдником, оскільки такий контакт є фактором повторної психотравматизації. Також заявник вказує, що відповідач продовжує чинити психологічне та економічне насильство, зокрема умисно ухиляється від сплати комунальних платежів за житло, яким користується, чим створює для неї фінансові труднощі та додатковий моральний тиск. На момент звернення триває досудове розслідування у кримінальному провадженні №12025105010000654 за фактом нанесення тілесних ушкоджень та умисного невиконання обмежувального припису, при цьому [PERSON] не визнає провини, не виявляє каяття та продовжує чинити психологічний тиск, порушує вимоги обмежувального припису та продовжує шукати контакт із заявником через третіх осіб. Заявник наголошує, що сукупність зазначених обставин свідчить про не усунення небезпеки для її життя і здоров`я та наявність реального ризику повторного насильства. З огляду на вказані обставини [PERSON] просила суд: Продовжити строк дії обмежувального припису, виданого Голосіївським районним судом м. Києва у справі №752/22208/25 щодо громадянина [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на строк до 6 (шести ) місяців. Встановити щодо [PERSON] наступні заходи тимчасового обмеження прав: 1) перебувати в місці проживання (перебування) з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; 2) наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; 3) вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , [INFO] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб; 4) особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , [INFO] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 листопада 2025 року заява [PERSON] надійшла в провадження судді Кирильчук І.А. Ухвалою суду від 10 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження із призначенням дати судового засідання на 11 листопада 2025 року. 11 листопада 2025 року (вх. № 72579) від [PERSON] надійшла заява, якою остання просила проводити розгляд заяви за її відсутності, заяву задовольнити в повному обсязі та ухвалити рішення про продовження строку обмежувального припису застосованого до [PERSON] строком до 6 (шести) місяців. Також, 11 листопада 2025 року (вх. № 72599) від [PERSON] надійшла заява, якою останній просив проводити розгляд справи за його відсутності. Додатково повідомив суду, що умови обмежувального припису не порушував, протягом дії обмежувального припису з [PERSON] не зустрічався, за адресою [ADDRESS] був у власних справах пов`язаних із зустріччю з колегами по службі. Рішення у справі просив винести на розсуд суду. Відповідно до абзацу другого частини першої статті 350-1 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Відповідно до частини другої статті 350-1 ЦПК України суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Суд, враховуючи вимоги частини другої статті 350-1 ЦПК України щодо строку розгляду заяви, та положення абзацу другого частини першої статті 350-1 ЦПК України, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у справі. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Судом встановлено, що 15 вересня 2025 року Голосіївським районним судом міста Києва задоволено заяву [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] , про видачу обмежувального припису. Згідно рішення суду [PERSON] зобов`язано: 1) перебувати в місті проживання (перебування) з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; 2) наближатися на відстань ближче 100 метрів домісця проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; 3) вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , [INFO] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб; 4) особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , [INFO] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Дане рішення набрало законної сили та обмежувальний припис завершить свою дію 15 листопада 2025 року. Підставою для видачі обмежувального припису були надані до суду докази, а саме, судом було встановлено такі факти: 30 січня 1988 року відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище якої було змінено на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Відповідно до талону - повідомлення єдиного обліку № 42161 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію суд встановив, що [PERSON] [INFO] , повідомила Голосіївське УП ГУНП в м. Києві про те, що в ніч з 03.07.2025 по 04.07.2025, о 00:05 годині [PERSON] схопив [PERSON] за шию і душив її, чим завдав тілесних ушкоджень та спричинив фізичний біль. 07 липня 2025 року [PERSON] звернулася до Голосіївського УП ГУНП в м. Києві із заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення передбаченого статтею 115 КК України. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань суд встановив реєстрацію Голосіївським УП ГУНП в м. Києві кримінального провадження: 12025105010000654 про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення відносно [PERSON] , передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києві від 23.10.2014 у справі № 752/17651/14-п [PERSON] був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру. Відповідно до медичних довідок Комунального некомерційного підприємства Київська міська клінічна лікарня №12 від 06 липня 2025 року та від 07 липня 2025 року [PERSON] були нанесені ушкодження м`яких тканин щелепної ділянки обличчя. Згідно Довідки Київського міського центру гендерної рівності, запобігання та протидії насильству (КМЦГР) від 05 вересня 2025 року № 051/043/С-55-59 суд встановив, що [PERSON] 03 вересня 2025 року зверталася до КМЦГР за консультацією психолога та юрисконсульта з питань протидії домашньому насильству. Згідно Виписки з історії хвороби №610784 КНП «Київська міська клінічна лікарня №10», суд встановив, що [PERSON] , [INFO] у період з 30 липня 2025 року по 06 серпня 2025 року була госпіталізована до вказаного закладу із травмами зорового нерву після перенесеної ЗЧМТ (04.07.2025): струс головного мозку. 05 липня 2025 року [PERSON] зверталася за медичною консультацією до медичного закладу із скаргами на біль у шиї після фізичного насильства зі сторони чоловіка. Крім того, в судовому засіданні було допитано як свідок [PERSON] , яка є донькою [PERSON] та [PERSON] повідомила суду, що 04 липня 2025 року, о 00:05 годині, під час повітряної тривоги, вона повернулася до дому за адресою: [ADDRESS] та побачила свою матір - [PERSON] на підлозі без свідомості; допомогла їй підвестися та дійти до ванної кімнати. Після цього [PERSON] повідомила своїй дочці, що її побив [PERSON] . [PERSON] також повідомила, що у вказаний період в квартирі за адресою: [ADDRESS] знаходився її батько - [PERSON] , який у нецензурній формі висловлював усні погрози на адресу [PERSON] , зокрема погрожував її фізично знищити. На підтвердження своїх показань [PERSON] надала власний мобільний телефон, на який був зроблений аудіозапис розмови [PERSON] та [PERSON] , на якому останній висловлює погрози на адресу заявниці. Окрім цього, [PERSON] надала для огляду в судовому засіданні власний мобільний телефон, на який був здійснений відеозапис [PERSON] , який поводиться агресивно та висловлює погрози на її адресу. В обставини необхідності продовження дії обмежувального припису заявник вказує, що після його винесення 15 вересня 2025 року [PERSON] не припинив протиправної поведінки, а навпаки систематично порушує встановлені судом обмеження, зокрема з`являється біля місця її проживання, демонструючи зневагу до рішення суду та продовжуючи чинити психологічний тиск. Із матеріалів справи вбачається, що 22 вересня 2025 року [PERSON] подано до Голосіївського управління поліції Національної поліції у місті Києві заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України (а.с. 26-29). Відповідно до талону повідомлення Єдиного обліку № 60170 про прийняття та реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію заяву [PERSON] , щодо систематичного порушення обмежувального припису зі сторони чоловіка [PERSON] зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» за № 60170 23 вересня 2025 року (а.с. 30). Відповідно до витягу з ЄРДР за номером кримінального провадження № 12025105010000654, яке зареєстровано 08 серпня 2028 року відділом дізнання Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється дізнання за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме за заявою [PERSON] щодо нанесення їй тілесних ушкоджень [PERSON] , що мало місце 04 липня 2025 року за адресою: [ADDRESS] (а.с 108). 25 серпня 2025 року [PERSON] видано пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого (а.с. 31). Відповідно до відповіді дізнавача Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві 30 жовтня 2025 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12025105010000654 від 08 серпня 2025 року триває (а.с. 32-33). 07 жовтня 2025 року заявнику за підписом заступника начальника Голосіївського УП ГУНП у м. Києві надано відповідь про те, що на підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києві від 15 вересня 2025 року № 752/22208/25 [PERSON] постановлено на профілактичний облік як кривдника, а також 24 вересня 2025 року з останнім проведено профілактичну роботу щодо дотримання встановлених заходів тимчасового обмеження прав (а.с. 34-35). Згідно зі статтею 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Так, Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Як визначає стаття 1 зазначеного Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Стаття 26 зазначеного Закону визначає, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України. У разі порушення кримінального провадження у зв`язку з вчиненням домашнього насильства перелік заходів щодо тимчасового обмеження прав або покладення обов`язків на особу, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, або визнана винною у його вчиненні, а також порядок застосування таких заходів визначаються Кримінальним кодексом України та Кримінальним процесуальним кодексом України. Згідно із частиною третьою статті 26 Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті дев`ятому частини першої статті 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Відповідно до пункту третього частини першої статі 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. За наявності наведених обставин суд вважає встановленим, що [PERSON] достеменно відомо про своє процесуальне становище та про рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 15 вересня 2025 року, яким щодо нього застосовано обмежувальний припис. Відповідно, він мав бути належним чином обізнаний про встановлені судом заборони та про покладені на нього обов`язки утримуватися від будь-яких дій, спрямованих на фізичний, психологічний чи інший вплив на [PERSON] . Тому будь-які пояснення або обставини, на які посилається [PERSON] у власне виправдання, не можуть бути підставою для ігнорування постановленого судом рішення і не звільняють його від обов`язку його належного виконання. Крім того, відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 20 жовтня 2025 року лікарем встановлений [PERSON] діагноз, що перенесена гостра гіпоксія від 04 липня 2025 року. Постгіпоксична ішемічна нейропатія зорових нервів з розвитком часткової атрофії зорових нервів. Порушення зору центрального генезу внаслідок постгіпоксичної енцефалопатії. Концентричне звуження полів зору. Бінокулярна диплопія. Рекомендовано лікування впродовж 2 місяців (а.с. 39-41) Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 14 жовтня 2025 року у [PERSON] після психотравмуючої події, що мала місце 04 липня 2025 року (напад та удушення з боку [PERSON] ), спостерігаються скарги на емоційну нестабільність, плаксивість, тривожність, занижений настрій, часті епізоди паніки та відчуття страху за власне життя. Лікарем встановлено діагноз: посттравматичний стресовий розлад, тривожно-депресивний синдром із панічними атаками (а.с. 36). З огляду на що суд вважає, що наведене підтверджує наявність у потерпілої стійких психоемоційних наслідків вчиненого щодо неї насильства та потребу в подальшому лікуванні і стабільному психологічному середовищі, вільному від контакту з кривдником. Враховуючи викладене, а також зважаючи на період дії попереднього припису, наявність відкритого кримінального провадження за фактом нанесення легких тілесних ушкоджень, звернення [PERSON] із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, психологічний стан потерпілої та превентивну мету застосування обмежувального припису, суд дійшов висновку, що продовження дії припису є необхідним, однак строк його продовження слід визначити три місяці як співмірний, достатній та пропорційний заходу впливу. Такий строк, на переконання суду, є достатнім для усвідомлення [PERSON] неправомірності своєї поведінки, дотримання вимог судового рішення та забезпечення безпеки [PERSON] , без надмірного обмеження прав сторін. На підставі викладеного та

Outcome: partial