Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

22 вересня 2025 року позивач [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Яресько Тарас Віталійович звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06.06.1998 року позивач [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Дніпрорудненською міською Радою Василівського району Запорізької області, про що 06.06.1998 складено актовий запис № 40. Від шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. У позивача та відповідача різні погляди на сімейне життя. Розірвання даного шлюбу буде не тільки в інтересах позивача, але і в першу чергу в інтересах малолітньої дитини, оскільки сприятиме її розвитку та життю в нормальній атмосфері, без сімейних скандалів та сварок. Подружжя вже тривалий час спільно не проживає. За таких обставин позивач вважає, що подальше життя з відповідачем неможливе, в зв`язку з чим просить шлюб розірвати. Ухвалою судді від 01 жовтня 2025 рокупозовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Яресько Т.В., які про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися. В прохальній частині позовної заяви представник позивача адвокат Яресько Т.В. просить справу розглянути без його участі та без участі позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Будь-яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 06 червня 1998 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстрований Дніпрорудненською міською Радою Василівського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 40. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Виконкомом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, актовий запис № 90. Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За змістом ч.2 ст.\~104 та ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст.51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Оскільки позивач у своїй заяві не наполягає на стягненні з відповідача судових витрат, судовий збір розподілу не підлягає.

Outcome: approved