Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення [PERSON] повноліття, починаючи стягнення з дня подання заяви. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 27.04.2018 між позивачкою, [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . З грудня 2024 року із чоловіком подружні стосунки припинені та малолітня дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Зазначає, що відповідач інших дітей та непрацездатних батьків не має, надавати добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відмовляється. Позивачка просила розгляд справи здійснювати без її участі. Відповідач подав заяву, у якій також просив розгляд справи здійснювати без його участі, повідомив, що проти позивних вимог не заперечує, позов просить задовольнити, підтвердив, що донька [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає разом з матір`ю. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 27 квітня 2018 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що 27 квітня 2018 року складено відповідний актовий запис № 310, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, дата видачі 27.04.2018 року серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають спільну дитину, доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 07 травня 2019 серії [NUMBER] ), донька проживає разом з матір`ю. Суд зазначає, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ (78912) від 27.02.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України від 26.04.2001 № 2402-III «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст.ст. 183, 184 СК України розміру аліментів може визначатись у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Частина 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що дитина проживає з позивачкою, а також обов`язок, в тому числі, і батька утримувати дитину до досягнення нею повноліття, визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. За змістом ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, а відповідач визнав позов, з нього потрібно стягнути на користь держави 50 відсотків судового збору, що складає 605,60 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved