Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» Танцуріна Є.В. звернулась до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за Договором №338311-КС-002 про надання кредиту від 08.08.2021 в розмірі 25 606 грн. 80 коп., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2\~422 грн. 40 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.08.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір №338311-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 20\~000 грн. 00 коп. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 0,867325 процентів за кожен день користування Кредитом. Як зазначає представник позивача, ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 20\~000 грн. 00 коп. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника, номер якої позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. Однак, до теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у боржника станом на 04.09.2025 утворилась заборгованість за Договором №338311-КС-002 про надання кредиту в розмірі 25 606 грн. 80 коп., що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 14 594 грн. 34 коп.; суми прострочених платежів по процентах в розмірі 11 012 грн. 46 коп. За викладених обставин позивач і вимушений звернутись до суду з даною позовною заявою за захистом своїх прав та інтересів. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 17.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано у АТ КБ «Приват Банк» докази. \~ \~ \~ \~Представник позивача ТОВ «Бізнес позика» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак, згідно змісту позову, просив суд розглянути справу без участі представника позивача, вказав, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, не надала до суду пояснень про причини неявки, відзив на позовну заяву не надавала. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач повідомлявся належним чином про дату, час та місце слухання справи, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступних висновків. Згідно частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~частини 1\~ статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках ( Відповідно до статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (). \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що 08.08.2021 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір №338311-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Згідно пункту 1 вказаного Договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 20\~000 грн. 00 коп. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Відповідно до пункту 1 вказаного Договору, кредит надано строком на 24 тижні, процентна ставка складає 0,86732500, фіксована, комісія за надання кредиту 3\~000 грн. 00 коп., термін дії договору до 23.01.2022. Пунктом 3 вказаного Договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. Обставина перерахування грошових коштів в розмірі 20\~000 грн. 00 коп. на рахунок позичальника [PERSON] підтверджується повідомленням АТ КБ «Приват Банк» за вих..№20.1.0.0.0/7/251014/77919 від 16.10.2025 з відповідною випискою за договором б/н за період з 08.08.2021 по 23.01.2022, відповідно до яких на ім`я [PERSON] було емітовано карту № [NUMBER] , на яку 08.08.2021 було перераховано грошові кошти в розмірі 20\~000 грн. 00 коп. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, у [PERSON] станом на 31.07.2025 утворилась заборгованість за Договором №338311-СК-002 про надання кредиту від 08.08.2021 в розмірі 25 606 грн. 80 коп., що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 14 594 грн. 34 коп.; суми прострочених платежів по процентах в розмірі 11 012 грн. 46 коп. Згідно з частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 205 Цивільного кодексу України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною 1 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Відповідно до\~статті 638\~Цивільного кодексу\~України,\~договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~досягли згоди\~з усіх\~істотних умов\~договору. Істотними\~умовами договору\~є умови\~про предмет\~договору,\~умови,\~що визначені\~законом як\~істотні або\~є необхідними\~для договорів\~даного виду,\~а також\~усі ті\~умови,\~щодо яких\~за заявою\~хоча б\~однієї із\~сторін має\~бути досягнуто\~згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частин 1 та 2 статті 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов та обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд вважає достовірно доведеним факт невиконання [PERSON] свого зобов`язання, що випливає з кредитного договору, у зв`язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по кредиту є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, якою встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позовні вимоги ТОВ «Бізнес позика» задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved