Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 28.10.2025 позов [PERSON] про визнання недійсним розпорядження Дунаєвецької РДА, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та припинення права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, скасування державної реєстрації права оренди з одночасним припиненням речових правзадоволено частково. До суду надійшла заява представника позивача адвоката Сусли І.М. про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн. В матеріалах справи міститься заперечення представника відповідача ТОВ «Ситний Двір 2004» про стягнення судових витрат та просить відмовити в їх задоволенні. Від відповідачів [PERSON] , Маківської сільської ради, Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації будь-яких заперечень щодо стягнення судових витрат до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, заяви, суд зазначає наступне. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1, 2, 4 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду. За змістом ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] звернувся до суду з уточненими позовними вимогами немайнового характеру: 1) визнати недійсним розпорядження Дунаєвецької РДА, 2) визнати недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, 3) визнати недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та припинення права власності на земельну ділянку, 4) скасувати державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, 5) скасувати державну реєстрацію права оренди з одночасним припиненням речових прав. Ціна позову позивачем зазначена 74 572,40 грн. За подання даної позовної заяви позивач мав би сплатити судовий збір у розмірі 6 056 грн. Згідно з рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 28.10.2025 позов задоволено частково. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 23.03.2015 року, індексний номер: 35298190 виданого державним реєстратором реєстраційної служби Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області Севастьяновою А.М., номер запису про право власності: 9138677 від 16.03.2015 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 20196728 від 23.03.2015 року, яким зареєстровано право власності за [PERSON] . Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом виданого приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу Люзняк О.М. від 29.08.2016 року серія НВХ 538686 на ім`я [PERSON] , [INFO] , щодо земельної ділянки площею 3,6704 га, кадастровий номер: 6821886200:04:002:0029 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області та припинити право власності на вказану земельну ділянку, яке зареєстроване за [PERSON] , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31188894 від 01.09.2016 року, номер запису про право власності: 16174413 від 29.08.2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 603208868218. Скасовано державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 3,6704 га, кадастровий номер: 6821886200:04:002:0029, проведену Відділом Держземагенства у Дунаєвецькому районі від 10.12.2014 року. В задоволенні вимог визнати недійсним розпорядження Дунаєвецької РДА та скасувати державну реєстрацію права оренди з одночасним припиненням речових прав відмовлено. Однак саме на підставі розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області від 12.01.2015 № 26/2015-р «Про надання [PERSON] в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв) на території Михайлівської сільської ради» [PERSON] надано земельну ділянку № [NUMBER] площею 3,67704 га на території Михайлівської сільської ради за межами населеного пункту, що в подальшому призвело до необхідності звернення позивача із даним позовом до суду для захисту порушеного права. Отже, відсутні правові підстави для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ситний Двір 2004» та Маківської сільської ради судових витрат по сплаті судового збору у цій справі. Також згідно з ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14.05.2024 у справі № 674/443/24 задоволено заяву про забезпечення вищезгаданого позову. За подання заяви про забезпечення позову позивач мав би сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн. Як вбачається із копії довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ №871624 [PERSON] є особою з інвалідністю 2 групи, тому на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову. Таким чином, з відповідачів [PERSON] та Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації на користь держави підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволений частково (три позовні вимоги), судовий збір слід стягнути в розмірі 3 633,60 грн, а також за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 605,60 грн, що в загальному розмірі складає 4 239,20 грн. Тобто, по 2 119,60 грн з кожного. Якщо рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору, то вони компенсуються за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки відповідач [PERSON] згідно з копією довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ №022553 є особою з інвалідністю 2 групи, тому судовий збір у розмірі 2 119,60 грн слід компенсувати за рахунок держави. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 2 119,60 грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу адвоката, суд зазначає наступне. Частиною першою ст.15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закону України №5076-VІ) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 цього Закону). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону № 5076-VI). Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону № 5076-VI). 13.09.2023 між [PERSON] та адвокатом Сусла І.М. був укладений Договір про надання правової допомоги. Згідно з п.п.3.1, 3.3 Договору, за правову допомогу, передбачену в п.п.1.1, 1.2 Договору - клієнт сплачує адвокату винагороду в розмірі визначеною протоколом узгодження вартості послуг до цього Договору. Розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами розрахунком витрат на професійну правничу допомогу та протоколом узгодження вартості послуг. Як вбачається із Протоколу узгодження вартості послуг №б-н від 13.09.2023 адвокат надає клієнту правову допомогу у загальному розмірі 20 000 грн: надання правової консультації - 3 000 грн, збір доказів - 2 000 грн, пошук судово практики - 2 000 грн, підготовка адвокатських запитів - 3 000 грн, підготовка позовної заяви - 5 000 грн, підготовка заяв, клопотань по суті справи - 2 000 грн, відвідування судових засідань - 3 000 грн. Також складений розрахунок витрат на професійну правничу допомогу у відповідності наданої професійної правничої допомоги до витраченого адвокатом часом. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 269). Згідно з постановою Верхового Суду від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved