Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Грибанов Денис В`ячеславович звернувся до Теофіпольського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором з ціною позову 33\~385,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано укладенням відповідачем як позичальником, проте невиконанням обов`язку з повернення позичених грошових коштів за двома договорами про позику грошових коштів, а саме договору позики № 2322918 від 02.08.2024, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»), кредитного договору № 8141608 від 31.07.2024, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі ТОВ «Авентус Україна»). Права вимоги кредиторів за зазначеними вище договорами у зв`язку з невиконанням позичальником обов`язку з повернення позичених грошових коштів, як стверджує позивач, було передано ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договорами факторингу відповідно № 14/06/21 від 14.06.2021 (щодо права вимоги ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором позики № 2322918 від 02.08.2024), № 28032025 від 28.03.2025 (щодо права вимоги ТОВ «Авентус Україна» за кредитним договором № 8141608 від 31.07.2024), у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача сукупно 33\~385,00 грн, у тому числі: за договором позики № 2322918 у розмірі 17\~250,00 грн (з них: 5000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 14,50 грн заборгованості за нарахованими процентами, 10\~000,00 грн заборгованості за пенею, 2235,50 грн заборгованості за комісією); за кредитним договором № 8141608 у розмірі 16\~135,00 грн (з них: 3500,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 6300,00 грн заборгованості за нарахованими процентами, 6335,00 грн заборгованості за пенею, штрафами), а також стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області Турчин-Кукаріної І.В. від 04.08.2025 позовну заяву представника позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» залишено без руху та надано строк на усунення недоліків заяви. 15.08.2025, під час перебування головуючої судді у відпустці, представниця позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Пер`ян Ангеліна Андріївна у строки, встановлені судом, подала заяву про усунення недоліків, зазначених в ухвалі Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 04.08.2025, та заявила клопотання про витребування доказів від АТ КБ «ПриватБанк». Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18.09.2025 провадження у справі відкрито, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу призначено до розгляду по суті на 11:00 год 16.10.2025, встановлено учасникам строк для подання заяв по суті справи, клопотання представника позивача задоволено, витребувано від АТ «А-Банк» відповідні відомості. Надіслані відповідачу копії ухвали суду про відкриття провадження та призначення справи до розгляду та позовної заяви з додатками повернулись на адресу суду 01.10.2025 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи судом. У зв`язку з неявкою учасників справи судове засідання відкладено на 12.11.2025. 06.10.2025 засобами поштового зв`язку від АТ КБ «ПриватБанк» надійшли витребувані судом відомості. У судове засідання, призначене на 12.11.2025 учасники справи не з`явились, заяв чи клопотань до суду не надходило. Надіслана відповідачу судова повістка про виклик до суду на 12.11.2025 повернулась на адресу суду 29.10.2025 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи судом. Із урахуванням поданого у позовній заяві клопотання позивача про розгляд справи у відсутності представника позивача, а також заяви про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи, на підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу 12.11.2025 за наявними матеріалами на підставі поданих сторонами доказів та постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З урахуванням фактичних обставин справи, змісту позовних вимог, позицій сторін та їх представників, викладених у заявах по суті справи, наявних у матеріалах справи, суд доходить висновку про наявність такого, що підлягає судовому розгляду, спору між сторонами, що виник з відносин договорів кредиту, позики та договорів факторингу. При вирішенні питання про наявність підстав для стягнення з відповідача грошових коштів, зазначених у позові, суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши правову позицію сторін, висловлену у наявних у справі заявах по суті справи (у позові), виходячи із змісту спірних правовідносин, встановив такі фактичні обставини справи. Стосовно вимоги про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за договором позики № 2322918 у розмірі 17\~250,00 грн, з них: 5000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 14,50 грн заборгованості за нарахованими процентами, 10\~000,00 грн заборгованості за пенею, 2235,50 грн заборгованості за комісією. 02.08.2024 між [PERSON] як позичальником та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» як позикодавцем укладено договір позики № 2322918 в електронній формі з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 332800 (а.с.\~8-12),\~за умовами\~якого позикодавець\~зобов`язується передати\~позичальнику у\~власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, з метою придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п. 1 договору). Відповідно до пункту 2 зазначеного договору, сума позики становить 5000,00 грн, строк позики 30 днів, процентна ставка з другого дня користування позикою (фіксована) становить 0,01% за день, комісія за надання позики 44,71% від суми наданої позики, що у грошовому виразі складає 2235,50 грн, датою надання позики є 02.08.2024, датою повернення позики є 31.08.2024. Відповідно до п. 4 договору позики № 2322918 від 02.08.2024, проценти за цим договором нараховуються щоденно, починаючи з другого дня користування позикою до дати повернення позики (включно), на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором. Проценти не нараховуються за перший день користування позикою. На виконання ухвали Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18.09.2025 представник АТ КБ «ПриватБанк» надав витребувану інформацію, з якої вбачається, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) у банку емітовано карту № [NUMBER] , 02.08.2024 на картковий рахунок № [NUMBER] відбулось зарахування коштів у сумі 5000,00 грн. У зв`язку з невиконанням позичальником своїх обов`язків, взятих на себе за договором позики № 2322918 від 02.08.2024, право вимоги за зазначеним договором до позичальника як боржника передано від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 13-15). Як передбачено зазначеним договором факторингу, а саме пунктом 1.1. договору, за цим договором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» як клієнт відступає факторові ТОВ «ФК «ЄАПБ», право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав, до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту, а фактор ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 1.2. договору факторингу, перехід від клієнта ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до фактора ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно реєстру боржників в електронному виді за формою, наведеною у додатку № 5 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді (додаток № 6). Права вимоги, що передаються фактору, є дійсними (п. 2.2.1 договору факторингу). 28.07.2021 сторонами зазначеного вище договору факторингу укладено додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 16), 13.06.2022 укладено додаткову угоду № 7 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 17), а 23.12.2024 додаткову угоду № 45 (а.с. 18), відповідно до якої Сторони дійшли додаткової згоди про передачу прав вимоги за договором факторингу згідно реєстру боржників № 39 від 23.12.2024, згідно реєстру боржників № 40 від 23.12.2024. Відповідно до п. 6 зазначеної додаткової угоди № 45, вона є в невід`ємною частиною договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021. Як вбачається із акту прийому передачі реєстру боржників № 39 від 23.12.2024, за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 19), клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 39 від 23.12.2024 кількістю 3666, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, від клієнта ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до фактора ТОВ «ФК «ЄАПБ» переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Зазначений акт підписано сторонами договору факторингу, а саме ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ». З наявного у справі на аркуші 21 Витягу з реєстру боржників № 39 від 23.12.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 вбачається, що за актом прийому-передачі реєстру боржників № 39 від 23.12.2024 передано права вимоги відносно [PERSON] (ІПН боржника: [NUMBER] ) за договором позики № 2322918 з основною сумою боргу 5000,00 грн, сумою заборгованості за процентами 14,50 грн, сумою заборгованості за пенею 10\~000,00 грн сумою заборгованості за комісією 2235,00 грн. У цивільному процесі кожна сторона спору доводить ті обставини, про які стверджує. У матеріалах справи відсутні належні, достовірні, допустимі, достатні докази виконання відповідачем обов`язку з повернення позичених грошових коштів первинному кредитору або фактору, відтак, виходячи із розподілу обов`язку доказування, розглядаючи справу за наявними матеріалами, суд вважає обов`язок позичальника повернути позичені грошові кошти невиконаним. Перевіряючи правильність розрахунку заявлених до стягнення сум у розмірі 5000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 14,50 грн заборгованості за процентами, суд, враховуючи положення пунктів 2, 4 договору, здійснив відповідні перерахунки за формулою: сума процентів за користування кредитом = 5000/100х0,01х29 = 14,50 грн, та встановив, що заявлена до стягнення сума заборгованості за процентами відповідає умовам договору. Суд зауважує, що відповідач не спростував наведеного у позові розрахунку. Також, при вирішенні справи суд не встановив невідповідності обумовленої та узгодженої у договорі одноразової комісії за надання позики в розмірі 2235,00 грн вимогам Закону України «Про споживче кредитування», яким передбачено можливість стягнення відповідних комісій. Відтак, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за основною сумою боргу, заборгованості за процентами, одноразової комісії за надання позики - підлягають задоволенню. Щодо стягнення заборгованості за пенею за договором позики № 2322918 від 02.08.2024 у розмірі 10\~000,00 грн суд ураховує, що 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє дотепер. Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Оскільки прострочення відповідачем [PERSON] виконання грошового зобов`язання зі сплати кредиту виникло у період дії в Україні воєнного стану, то з відповідача не підлягає стягненню заборгованість за пенею, відтак, в цій частині позов не підлягає задоволенню. За встановлених обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову щодо вимог до відповідача, які виникли на підставі договору позики\~№ 2322918\~від 02.08.2024 в розмірі 7250,00 грн, з яких 5000,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу (за тілом кредиту), 14,50 грн становить заборгованість за нарахованими процентами, 2235,50 грн становить заборгованість за комісією. Стосовно вимоги про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за договором № 8141608 від 31.07.2024 в розмірі 16\~135,00 грн, з них: 3500,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 6300,00 грн заборгованості за процентами, 6335,00 грн заборгованості за пенею, штрафами. Суд встановив, що 31.07.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір № 8141608 про надання споживчого кредиту, який було підписано електронним підписом відповідача, що відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора «С3988», який було надіслано на номер мобільного телефону [PERSON] . Згідно з п. 1.2 договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Як вбачається із п. 1.3 договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 3500,00 грн, тип кредиту кредит, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Відповідно до положень п. 1.5.1, 1.5.2 договору тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору. Знижена процентна ставка становить 1,425% в день та застосовується відповідно до наступних умов, зокрема якщо споживач до 30.08.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 1.6 Договору). Як вбачається із п. 2.1, 2.5 договору, сторони погодили, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 3.1 договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним (п. 9.2 договору). Згідно з п. 9.8 договору, підписуючи цей договір, споживач підтвердив, зокрема що: перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна», що розміщені на веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Договір був підписаний електронним підписом відповідача 31.07.2024 о 20:23:52 год одноразовим ідентифікатором «С3988» (п. 10 договору). На виконання ухвали Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18.09.2025 представник АТ КБ «ПриватБанк» надав витребувану інформацію, з якої вбачається, що 31.07.2024 на картковий рахунок № [NUMBER] , належний [PERSON] , відбулось зарахування коштів у сумі 3500,00 грн. Відтак, первісний кредитор ТОВ «Авентус Україна» зобов`язання перед [PERSON] , взяті на себе за договором № 8141608 про надання споживчого кредиту від 31.07.2024, виконав у повному обсязі, грошові кошти у сумі 3500,00 грн було передано відповідачу у власність шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача. Право вимоги кредитора за зазначеним вище договором № 8141608 про надання споживчого кредиту від 31.07.2024 у зв`язку з невиконанням позичальником обов`язку з повернення позичених грошових коштів передано ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором факторингу № 28032025 від 28.03.2025 (а.с. 39-41), відповідно до умов п. 1.1. якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» як фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта ТОВ «Авентус Україна» за плату, а ТОВ «Авентус Україна» як клієнт відступає факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 1.2. договору факторингу, перехід від клієнта ТОВ «Авентус Україна» до фактора ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно реєстру боржників в електронному виді за формою, наведеною у додатку № 4 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді (додаток № 5). Наступне відступлення фактором права грошової вимоги за цим договором до третіх осіб допускається (п. 1.4. договору). Права вимоги вважаються прийнятими фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним акта прийому-передачі реєстру боржників (додаток № 2 до договору) (п. 1.6. договору). Грошові кошти від ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ТОВ «Авентус Україна» перераховано в якості оплати за договором факторингу № 28032025 від 28.03.2025 в сумі 4\~516\~376,32 грн 01.04.2025, як визначено п. 3.3 договору факторингу (а.с. 43). У матеріалах справи наявні відомості про приймання-передачу реєстру прав вимог за договором факторингу № 28032025 від 28.03.2025 від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 42), а також витяг з реєстру боржників № 2 від 28.03.2025 (додатку до договору факторингу № 28032025 від 28.03.2025) із зазначенням персональних даних [PERSON] як позичальника за кредитним договором, номера договору кредиту, суми заборгованості (а.с. 44). У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем його обов`язку з повернення позичених грошових коштів в сумі 3500,00 грн первісному кредитору або фактору, тому, розглядаючи справу за наявними матеріалами, суд вважає відповідний обов`язок позичальника повернути грошові кошти кредитору чи фактору за основною сумою боргу (за тілом кредиту) не виконаним. Щодо стягнення заборгованості за нарахованими процентами за договором №\~8141608 про надання споживчого кредиту від 31.07.2024 в розмірі 6300,00 грн. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023 до Закону України «Про споживче кредитування» внесено зміни, відповідно до яких на підставі ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір\~денної процентної\~ставки,\~розрахованої відповідно\~до ч.\~4\~цієї статті,\~не може\~перевищувати 1% (зміни, внесені п. 5 розділу І Закону України № 3498-IX від 22.11.2023, набрали чинності 24.12.2023, тобто, з дня, наступного за днем його опублікування (23.12.2023). Відтак, для правовідносин, які виникли після набрання чинності 24.12.2023 Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023, на підставі ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%. Договір № 8141608 про надання споживчого кредиту укладено між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] 31.07.2024, тобто, після набрання чинності відповідних положень Закону України «Про споживче кредитування», а тому положення Закону про обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються до даних правовідносин у порядку передбаченому ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» у розмірі, що не може перевищувати 1%. Перевіряючи правильність розрахунку заявлених до стягнення суми за нарахованими процентами у розмірі 6300,00 грн за договором № 8141608 про надання споживчого кредиту, враховуючи положення пунктів 1.3., 1.4., 1.5. договору, а також зміни, внесені до Закону України «Про споживче кредитування», а саме: застосувавши до договору процентну ставку у розмірі 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом протягом 360 днів строку кредитування, суд здійснив відповідні перерахунки за формулою: сума процентів за користування позикою = 3500/100х1х360 = 12\~600,00 грн, та встановив, що заявлена до стягнення сума заборгованості за процентами є меншою, ніж передбачено умовами договору та змін, внесених до Закону України «Про споживче кредитування». Разом з тим, оскільки прострочення відповідачем [PERSON] виконання грошового зобов`язання зі сплати кредиту виникло у період дії в Україні воєнного стану, то з відповідача не підлягає стягненню заборгованість за пенею та штрафами в розмірі 6335,00 грн, відтак, в цій частині позов не підлягає задоволенню. За встановлених обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову щодо вимог до відповідача, які виникли на підставі договору № 8141608 про надання споживчого кредиту від 31.07.2024 в розмірі 9800,00 грн, з яких: 3500,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу (за тілом кредиту), 6300,00 грн становить заборгованість за нарахованими процентами. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері регламентує Закон України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, який набрав чинності 10.06.2017. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, договір про споживчий кредит вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. За змістом ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування», споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг») до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті. У матеріалах справи відсутні відомості про відмову споживача від договорів про споживчий кредит. До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 Глави 71 ЦК України (позика), якщо інше не встановлено § 2 Глави 71 ЦК України (кредит) і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На вимогу ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За змістом\~ст.\~1049\~ЦК України,\~ позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором\~не встановлений\~строк повернення\~позики або\~цей строк\~визначений моментом\~пред`явлення\~вимоги,\~позика має\~бути повернена\~позичальником протягом\~тридцяти днів\~від дня\~пред`явлення\~позикодавцем вимоги\~про це,\~якщо інше\~не встановлено\~договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. На підставі\~ст.\~1048\~ЦК України,\~ позикодавець\~має право\~на одержання\~від позичальника\~процентів від\~суми позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~ У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми позичених коштів в будь-який час. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст. 1079 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом (ст. 1082 ЦК України). За змістом ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. На підставі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна\~сторона несе\~ризик настання\~наслідків,\~пов`язаних із\~вчиненням чи\~невчиненням нею\~процесуальних дій. За змістом ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні, оціненими кожен по окремості, а також у сукупності та взаємозв`язку, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального права, з дотриманням вимог процесуального права, суд дійшов висновку про те, що майнові права позивача підлягають захисту в судовому порядку, позов підлягає частковому задоволенню, а порушене право відновленню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача сукупно 17\~050,00 грн, у тому числі: за договором\~позики №\~2322918\~від 02.08.2024 в розмірі 7250,00 грн (з них 5000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 14,50 грн заборгованості за нарахованими процентами, 2235,50 грн заборгованості за комісією); за договором\~№ 8141608\~про надання\~споживчого кредиту\~від 31.07.2024 в розмірі 9800,00 грн (з них 3500,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 6300,00 грн заборгованості за нарахованими процентами). Щодо питання про розподіл судових витрат, яке підлягає вирішенню відповідно до ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення, то на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1546,42 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (17\~050 / 33\~385 х 3028 = 1546,42 грн). На підставі наведеного та

Outcome: partial