Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

09.04.2025 через систему «Електронний суд» до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до відповідача Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», яким позивачв просить зобов`язати відповідача відновити обслуговування та здійснення операцій по картковому рахунку [NUMBER] відкритому у Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приват Банк» на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є клієнтом АТ КБ "ПриватБанк" та має у своєму розпорядженні декілька карткових рахунків у гривні. 01.03.2025 р. позивач за допомогою криптобіржі Бінанс (www.binance.com) зі свого електронного кабінету, розмістила ордер №22729177145271341056, за яким ним було виставлено на продаж 1113.63 USDT по ціні 44,00 грн. на загальну суму 49000,00 грн. На цей ордер відгукнулася особа [PERSON] , яка як слідує з електронного листування підтвердила зі свого електронного кабінету намір придбати криптоактиви за запропонованою позивачем ціною. Після того позивач надала дані своєї картки, а саме [NUMBER] , на яку без попередження, що буде інший платник, третя особа перерахувала з карткового рахунку в АТ КБ "Приватбанк" раніше обумовлену суму. Після того, як обумовлена раніше сума надійшла на вказаний позивачем картковий рахунок та було надіслано у чат квитанцію з вірною сумою, але від [PERSON] , АТ КБ "Приватбанк" заблокував (припинив обслуговування) усі рахунки позивача. Наразі позивач не має можливості використовувати свої кошти в розмірі 70 002,00 грн. та кошти на інших рахунках. 01.03.2025 р. позивач звернулася до оператора АТ КБ "Приватбанк" за допомогою мобільного застосунку з вимогою надати пояснення чому заблоковано її рахунки та коли буде їх розблоковано. На яку оператор АТ КБ "Приватбанк" повідомив що «по платежу, який було зараховано 01/03/2025 р. о 15:26 на картку [NUMBER] в сумі 49 000 грн. до Банку надійшла скарга по шахрайству, що і призвело до блокування її рахунків, та як наслідок, встановлено обмеження в обслуговуванні. Наразі для вирішення питання з Банком даний платіж необхідно повернути або звернутися до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину.» 01.03.2025 р. позивач звернулася із заявою до Департаменту кіберполіції про вжиття передбачених чинним законодавством заходів відносно невідомої особи, яка стверджує нібито позивач шляхом шахрайства отримала кошти. На дану заяву 03.03.2025 р. позивач отримала відповідь, згідно якої її звернення зареєстровано за номером 414298 від 2025-03-01 (ЄО № 17293 від 01.03.2025 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві). 03.03.2025 р. позивач також звернулася до Нацбанку за допомогою сайту bank.gov.ua та отримала відповідь «Ваше звернення зареєстроване в НБУ № К-238383/1/5049 від 03.03.2025». 03.03.2025 позивач також звернулася до оператора у чаті біржі Бінанс, вони в свою чергу заблокували рахунки покупця та відповіли, що нададуть необхідну інформацію по справі представникам поліції. До Приват Банку позивач зверталася неодноразово, але вони надіслали повідомлення, згідно якого вказали, що її звернення до Банку (№15932740) з приводу шахрайства по розглянуто. Зі сторони Банку відсутня можливість у поверненні коштів по платежам за 01/03/2025 р. Для проведення розслідування з приводу шахрайства, радимо звертатися до правоохоронних органів. Рахунок позивача на теперішній час залишається заблокованим, вона не може розпорядитись наявними на ньому своїми коштами. Враховуючи те, що банк неправомірно утримує у себе особисті кошти позивача та позбавив її права вільно розпоряджатися своїм майно у вигляді коштів на картковому рахунку, у зв`язку із цим вона змушена звернутися з даним позовом до суду. У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву, якою просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог процесуального закону. Заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. 21.05.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача АТ КБ «Приватбанк» Пелих Я.М. до суду надійшли письмові пояснення, в яких просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. На обґрунтування заперечень проти позову представник відповідача зазначив, що позивач в ході перевірки встановлено, що клієнт банку [PERSON] , даних ЄКБ останній має обмеження в банківському обслуговуванні за кодифікатором 1.41 (шахраї в електронних операціях, НПС 15932740) 250303EC578347LE884K: по проведеній ними перевірці згідно кейсу 15932740. Для зняття обмеження, клієнту необхідно надати інформацію / документи щодо зарахування коштів за операцією. [PERSON] ,зазначила, що продавала криптовалюту. Згідно процедури банка данні фактичного відправника коштів (зазначені в платіжній інструкції по платежу) обов`язково повинні збігатися з реальними даними покупця на криптобіржі. Згідно наданих клієнтом документів ПОКУПЕЦЬ USDT- [PERSON] Відправник коштів/Потерпілий (згідно платіжної інструкції поплатежу) - [PERSON] Як свідчить аналіз виписки картці/рахунку у [NUMBER] ( [NUMBER] ) [PERSON] , проведено транзакцію з перерахунку коштів, що мало місце 01.03.2025: -01/03/2025 -49 000.00 UAH Переказ на карту ПриватБанку через додаток Приват24. Відправник: [PERSON] . Проведена транзакція вказує на те, що виконана вона з коректним використанням логіну та паролю для входу в П-24 клієнта [PERSON] , проведена через платіжний сервіс П-24. Як свідчить аналіз виписки картці/рахунку у [NUMBER] ( [NUMBER] ) [PERSON] , проведено транзакцію з отримання коштів, що мало місце 01.03.2025: -01/03/2025; 49 000.00 UAH Відправник: [PERSON] . Одержувач відмовився повертати кошти по платежу.т.я. віддав за них USDT (здійснив продаж крипти третій особі). ПОКУПЕЦЬ [PERSON] Відправник коштів/Потерпілий (згідно платіжної інструкції по платежу) - [PERSON] [NUMBER] ( моб ) - відразу скидаються виклики. Співробітником банку [PERSON] було повідомлено, що потрібно надати банку надати інформацію / документи щодо зарахування коштів за операцією. Без необхідних документів, які підтверджують походження коштів - обмеження знято не буде. Висновок: легітимність платежів по криптовалюті не може бути підтверджена, тому що не співпадає ПІБ відправника та отримувача,а також транзакція оскаржується відправником - [PERSON] . Правові відносини між Банком та клієнтом регулюються в тому числі Умовами та правила надання банківських послуг (надалі Умови), що розміщуються в мережі Інтернет за адресою privatbank.ua і є невід`ємною частиною договору банківського обслуговування. Відповідно до п.1.1.3.2.7.Умов Банк має право призупинити обслуговування Клієнта та обмежити доступ до програмних комплексів Банку в разі виникнення у Банку підозр щодо можливих незаконних операцій із платіжним інструментом зі сторони Клієнта. Згідно п.2.1.4.2.2. Банк має право призупинити дію Платіжної картки, а також відмовити в продовженні строку її дії при здійсненні операцій, що суперечать умовам цього Договору, інтересам Клієнта або Банку, з використанням Платіжної картки або нанесеної на них інформації. Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом (частина перша статті 1074 Цивільного кодексу України). Також, відповідно до пунктів 150, 151 розділу VII Положення «Про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», затвердженого Постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 № 164, емітент має право прийняти рішення про зупинення здійснення операцій з використанням певного платіжного інструменту, а також про вилучення платіжного інструменту за наявності обставин, що можуть свідчити про незаконне його використання та/або його реквізитів, значно збільшеного ризику неспроможності користувача виконати своє зобов`язання щодо сплати кредиту та процентів за ним, в інших випадках, установлених договором. Емітент має право зупинити право користувача на використання платіжного інструменту в разі порушення користувачем умов його використання, визначених договором та/або законодавством України. Зупинення права користувача на використання платіжного інструменту не припиняє зобов`язань користувача і емітента, що виникли до зупинення зазначеного права. Емітент має право поновити право користувача використовувати платіжний інструмент або надати новий після усунення причини зупинення права використовувати платіжний інструмент. На підставі вищевикладеного, представник відповідача просить: В задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке. Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що позивач є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» з 09.06.2024 року та на ім`я позивача [PERSON] відкритий картковий рахунок [NUMBER] . 01.03.2025 р. позивач за допомогою криптобіржі Бінанс (www.binance.com) зі свого електронного кабінету, розмістила ордер №22729177145271341056, за яким ним було виставлено на продаж 1113.63 USDT по ціні 44,00 грн. на загальну суму 49000,00 грн. В подальшому між позивачем та [PERSON] оговорювалося угода щодло купівлі-продажу криптоактивів за запропонованою позивачем ціною. Після того позивач надала дані своєї картки, а саме [NUMBER] , на яку без попередження, що буде інший платник, третя особа перерахувала з карткового рахунку в АТ КБ "Приватбанк" раніше обумовлену суму. Після того, як обумовлена раніше сума надійшла на картковий рахунок позивача [NUMBER] відповідач АТ КБ Приватбанк заблокував (припинив обслуговування) даний картковий рахунок, а згодом і інші карткові рахунки позивача. На звернення позивача до оператора АТ КБ Приватбанк за допомогою мобільного застосунку з вимогою надати пояснення чому заблоковано її карткові рахунки та коли буде їх розблоковано, їй було повідомлено, що «по платежу, який було зараховано 01/03/2025 р. о 15:26 на картку [NUMBER] в сумі 49 000 грн. до Банку надійшла скарга по шахрайству, що і призвело до блокування її картки, та як наслідок, встановлено обмеження в обслуговуванні. Наразі для вирішення питання з Банком даний платіж необхідно повернути або звернутися до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину.» 01.03.2025 р. позивач звернулася із заявою до Департаменту кіберполіції про вжиття передбачених чинним законодавством заходів відносно невідомої особи, яка стверджує нібито позивач шляхом шахрайства отримала кошти. На дану заяву 03.03.2025 р. позивач отримала відповідь, згідно якої її звернення зареєстровано за номером 414298 від 2025-03-01 (ЄО № 17293 від 01.03.2025 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві). Позивач зверталася до відповідача, на що отрималі відповідь, що зі сторони Банку відсутня можливість у поверненні коштів по платежам за 01/03/2025 р. Для проведення розслідування з приводу шахрайства запропоновано звертатися до правоохоронних органів. Згідно із положеннями статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За правилами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Пунктом 22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Права та обов`язки споживачів визначені ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування;звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Пунктом 56 частини 1 статті 1 Закону України "Про платіжні послуги" визначено, що платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки. Пунктом 3 частини 21 статті 38 Закону України "Про платіжні послуги" передбачено, що емітент право зупинити або припинити право користувача на використання електронного платіжного засобу у разі порушення користувачем умов його використання, визначених договором та/або законодавством. Зупинення або припинення права користувача на використання електронного платіжного засобу не припиняє зобов`язань користувача і емітента, що виникли до зупинення або припинення зазначеного права. Відповідно до статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду. Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" суб`єктами первинного фінансового моніторингу є в тому числі банки. За змістом положень статті 23 вказаного Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу, що здійснює або забезпечує здійснення фінансових операцій, має право зупинити здійснення таких операцій, якщо вони є підозрілими, та зобов`язаний зупинити такі фінансові операції у разі виникнення підозри, що вони містять ознаки вчинення кримінального правопорушення, визначеного Кримінальним кодексом України. У день зупинення фінансової операції суб`єкт первинного фінансового моніторингу повідомляє спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку фінансову операцію, її учасників та про залишок коштів на рахунку клієнта, відкритому суб`єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової операції, та у разі зарахування коштів на транзитний рахунок суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на такому рахунку в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється без попереднього повідомлення клієнта на два робочі дні з дня зупинення включно. Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансових операцій, здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до семи робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкта первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронні органи, уповноважені приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. Спеціально уповноважений орган у разі виникнення підозр може прийняти рішення про зупинення видаткових фінансових операцій на строк до семи робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. У такому разі суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний в день отримання, але не пізніше 11 години наступного робочого дня після отримання відповідного рішення, повідомити спеціально уповноваженому органу про залишок коштів на рахунку клієнта, фінансові операції (кошти) за яким були зупинені, та у разі зупинення фінансових операцій на транзитних рахунках суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках у межах зарахованих сум. У разі прийняття рішення відповідно до частин другої і третьої цієї статті спеціально уповноважений орган протягом строку подальшого зупинення відповідних фінансових операцій або зупинення видаткових фінансових операцій проводить аналітичну роботу, збирає необхідну додаткову інформацію, обробляє, перевіряє, аналізує її та у разі, якщо за результатами перевірки: -ознаки легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, або вчинення іншого кримінального правопорушення, не підтверджуються, спеціально уповноважений орган зобов`язаний негайно, але не пізніше наступного робочого дня, скасувати своє рішення про подальше зупинення відповідних фінансових операцій або зупинення видаткових фінансових операцій та повідомити про це суб`єкта первинного фінансового моніторингу; -є мотивовані підозри, - спеціально уповноважений орган приймає рішення про продовження зупинення відповідних фінансових операцій (видаткових фінансових операцій), готує і подає відповідний узагальнений матеріал або додатковий узагальнений матеріал правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та в день прийняття такого рішення інформує відповідного суб`єкта первинного фінансового моніторингу про дату закінчення строку зупинення відповідних фінансових операцій. Строк зупинення відповідних фінансових операцій продовжується спеціально уповноваженим органом з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів. Спеціально уповноважений орган у день отримання від правоохоронного органу інформації, передбаченої абзацами п`ятим і шостим цієї частини, зобов`язаний скасувати своє рішення про продовження зупинення відповідних фінансових операцій (видаткових фінансових операцій) та повідомити про це суб`єкта первинного фінансового моніторингу. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу поновлює проведення фінансових операцій: -третього робочого дня з дня зупинення фінансової операції у разі неотримання суб`єктом первинного фінансового моніторингу протягом строку, передбаченого частиною першою цієї статті, рішення спеціально уповноваженого органу про подальше зупинення фінансової операції; -негайно, але не пізніше наступного робочого дня після дня отримання суб`єктом первинного фінансового моніторингу протягом строку, зазначеного в рішенні спеціально уповноваженого органу про подальше зупинення відповідних фінансових операцій відповідно до частини другої цієї статті або про зупинення видаткової фінансової операції відповідно до частини третьої цієї статті, повідомлення про скасування спеціально уповноваженим органом такого рішення, але не пізніше 31 робочого дня з дня зупинення фінансової операції; -наступного робочого дня після дати закінчення строку зупинення відповідних фінансових операцій, зазначених у рішенні спеціально уповноваженого органу про продовження зупинення відповідних фінансових операцій (видаткових фінансових операцій); -негайно, але не пізніше наступного робочого дня після дня отримання суб`єктом первинного фінансового моніторингу доручення спеціально уповноваженого органу відповідно до частини третьої статті 31 цього Закону про поновлення фінансових операцій, зупинених на виконання відповідного запиту уповноваженого органу іноземної держави. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу не пізніше наступного робочого дня після поновлення проведення фінансових операцій інформує про це спеціально уповноважений орган. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу на письмовий запит клієнта повідомляє йому у письмовій формі номер та дату рішення спеціально уповноваженого органу про продовження зупинення відповідних фінансових операцій (видаткових фінансових операцій). Зупинення та поновлення здійснення фінансових операцій відбуваються у порядку, визначеному суб`єктами державного фінансового моніторингу, які здійснюють державне регулювання і нагляд за діяльністю суб`єктів первинного фінансового моніторингу, або Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у межах їх повноважень. Прийняття спеціально уповноваженим органом рішень про зупинення (подальше зупинення, продовження зупинення) відповідних фінансових операцій, зупинення чи поновлення проведення або забезпечення моніторингу фінансової операції відповідної особи на виконання запиту уповноваженого органу іноземної держави та доведення рішень чи доручень спеціально уповноваженого органу до суб`єкта первинного фінансового моніторингу, ліквідатора, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснюються у порядку, що встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. Строки зупинення фінансових операцій суб`єктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій - третій та дев`ятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають. Аналіз вказаних норм права вказує, що випадки обмеження прав клієнта щодо розпорядження коштами, які знаходяться на його рахунку, передбачені спеціальним законодавством, зокрема Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", проте здійснення обмежень відповідно до зазначеного Закону є чітко регламентованим за термінами та процедурою, що не дотримані банківською установою у застосуванні обмежень з розпорядження коштами позивача. Аналогічних висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постановах: від 26 лютого 2020 року у справі № 201/16367/16 (провадження № 61-26561св18), від 1 квітня 2020 року у справі № 712/580/16-ц (провадження № 61-36043св18), від 13 квітня 2020 року у справі № 263/3736/17 (провадження № 61-1220св17) та від 17 червня 2020 року у справі № 460/5096/15-ц (провадження №61-1523св17). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Статтями\~12,13,81,89 ЦПК України\~передбачено: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За встановлених судом обставин, слід дійти висновку про те, що відповідачем належним чином не обґрунтуваноло правомірність тривалого блокування карткового рахунка, відкритого на ім`я позивача [PERSON] , доказів на підтвердження наявності порушень позивачем вимог законодавства, за наслідками яких було заблоковано картковий рахунок АТ КБ «Приватбанк» до суду не надало та, незважаючи на неодноразові звернення [PERSON] не вчинило дій, направлених на розблокування та відновлення обслуговування карткового рахунка [PERSON] відкритого відповідачем. Крім того, призупинення обслуговування рахунку на ім`я позивача, включно з призупиненням видаткових операцій, триває з 01.03.2025 року, тобто, понад строки, встановлені чинним законодавством. Арешт на кошти позивача, які обліковуються на картковому рахунку, не накладено. Таким чином, дії банку відповідача щодо блокування карткового рахунка відкритого на ім`я позивача та призупинення здійснення банківського обслуговування клієнта [PERSON] слід визнати неправомірними, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. (Постанови Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц, від 2 липня 2019 року у справі № 48/340, від 19 травня 2020 року у справі №916/1608/18). Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципу верховенства права. Відтак, за встановлених судом обставин справи суд вважає зобов`язання відповідача відновити обслуговування та здійснення операцій по картковому рахунку [NUMBER] відкритому на ім`я позивача ефективним способом захисту прав позивача, який самостійно обрано позивачем відповідно до принципу диспозитивності. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач в силу закону звільнена від сплати судового збору, позовна заява була подана позивачем через систему "Електронний суд", тому судовий збір, який підлягав сплаті вираховується із застосуванням визначеного законом коефіцієнта (1211,20 грн х 0,8).з відповідача слід стягнути суму судового збору 968,96 грн. на користь держави.

Outcome: approved