Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

01.08.2025 року ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 27045 грн., а також просить стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 13000 грн. Позов мотивує тим, що між ТОВ "МІЛОАН" та відповідачем [PERSON] 08.01.2022 року було укладено кредитний договір № 3530743, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на мобільний телефон відповідача. У подальшому, між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" 26 липня 2024 року укладено договір факторингу № 26-07/2024, відповідно до умов якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3530743 від 08.01.2022. Станом на день звернення до суду із даним позовом заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Так, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 3530743 від 08.01.2022, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 27045 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 15000 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12045 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором у розмірі 27045 грн., а також понесені позивачем витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 13 000 грн. Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 11.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 18.09.2025, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 18.09.2025 розгляд справи було відкладено 29.10.2025. 29.10.2025 справу знято з розгляду на 14.11.2025. 14.11.2025 ухвалою суду призначено заочний розгляд даної цивільної справи. Представник позивача не з`явився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзиву до суду не подав. Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що 08.01.2022 року між ТОВ "МІЛОАН" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 3530743, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Згідно умов кредитного договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 15000 грн. зі сплатою за користування кредитом 0,01 % в день, на строк 30 календарних днів на особисті потреби (а.с.8-12,14-18,19,20). Згідно довідки про ідентифікацію встановлено, що [PERSON] із яким укладено договір №3530743 від 08.01.2022 року ідентифікований ТОВ "МІЛОАН" з одноразовим ідентифікатором U66329 за номером телефону [NUMBER] (а.с.21). [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 15 000 грн. шляхом транзакції в системі LIQPAY на карту, що підтверджується квитанцією про перерахування суми кредиту від 08.01.2022 року (а.с. 23). Згідно розрахунку ТОВ «Мілоан» заборгованість [PERSON] перед ТОВ «МІЛОАН» становить 27045 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 15000 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12045 грн. (а.с. 22,24). 26 липня 2024 року між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" було укладено Договір факторингу № 26-07/2024 про відступлення права вимоги за Кредитними договорами. Відповідно до п. 3.1.3. Договору факторингу, право вимоги переходить від Первісного кредитора до Нового кредитора з моменту підписання ними відповідного Реєстру боржників (а.с.25-35). 26 липня 2024 року між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" було підписано Реєстр боржників Додаток №3, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступив (передав) на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», своє право вимоги заборгованості за Кредитними договорами згідно реєстру, в тому числі за Кредитним договором № №3530743 від 08.01.2022 року, Позичальником за яким виступає [PERSON] (а.с. 36, 39-40,42). Згідно Договору № 02-07/2024 від 02.07.2024 року про надання правничої допомоги правову допомогу позивачу у справі надавало Адвокатське об`єднання «Лігал АССІСТАНС» (а.с. 49-52). Заявкою про надання юридичної допомоги № 206 визначено обсяг виконаних робіт: надання усної консультації 2 години по 2000 грн. = 4000 грн.; складання позовної заяви 3 години по 3000 грн.= 9000 грн., виконано робіт на загальну суму 13 000 грн., що також встановлено Витягом з Акту №13 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025 (а.с. 54, 55). Оцінка суду. Зі змісту ст. 626, 638 ЦК України, слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Законом України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом статті 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Так, згідно зі ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст.612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтями 1049, 1054 ЦК України, передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ФАКТОРІНГ ПАРТНЕРС» про стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 3530743 від 08.01.2022 року в сумі 27045 грн., підлягає задоволенню. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача судовий збір у сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн. Згідно ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно дост.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 2422,40 грн. Згідно із витягом з акту № 13 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025, заявкою на надання юридичної допомоги № 206 від 02.06.2025, договором № 02-07/2024 від 02.07.2024 про надання правової допомоги та тарифами на послуги, розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 13000 грн. Відповідно до п. 1-4 ч. 4. ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатських робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3 обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи наведене слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 13 000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved