Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. Представник позивача \~звернувся до суду\~\~з позовом про визнання права власності на житловий будинок,\~\~зазначивши,\~що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . За життя [PERSON] заповіла все своє майно позивачці. [PERSON] прийняла спадщину в порядку ст. 1269 ЦК України шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Малютяк А.В. В ході оформлення своїх спадкових прав позивачці стало відомо про те, що її мати за життя не оформила належним чином право власності на житловий будинок, у зв`язку з чим приватним нотаріусом 27.11.2024 року винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що залишився після смерті [PERSON] . Підставою відмови у вчиненні нотаріальної дії визначено відсутність правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Просила визнати за право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Орлове Голованівського району Кіровоградської області. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалами Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2025 року заяву було відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 20.02.2025 року та витребувано копію спадкової справи. Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 01.05.2025 року справу було призначено до судового розгляду. В\~ судове\~\~засідання\~ позивач\~ [PERSON] не\~з`явилась, її представник подав до канцелярії суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за їх з позивачкою відсутності, позовні вимоги просив задовольнити, судовий збір залишити за позивачкою. Представник Підвисоцької сільської \~ради Голованівського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, направив на електронну адресу суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його у даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Новоархангельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 9). Згідно копії довідки № 449 від 20.11.2024 року, виданої виконавчим комітетом Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, гр. [PERSON] дійсно проживала і була зареєстрована до дня смерті [INFO] в [ADDRESS] . Підвисоцькою сільською радою с. Покотилове від імені [PERSON] посвідчувалися заповіти 26.04.2018 року за реєстром № 56 та 05.03.2019 року за реєстром № 10, ці заповіти не скасовано та не відмінено (а.с. 10). Відповідно до копії заповіту від 05.03.2019 року [PERSON] , [INFO] , все своє майно заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Згідно копії Постанови приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Малютяк Альони Володимирівни від 27.11.2024 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 05.03.2019 року за рестровим № [NUMBER] , Задорожною Г.Г., секретарем Покотилівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , який залишився після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з тим, що спадкоємцем, [PERSON] , не подано документа, який підтверджує право власності на майно (а.с. 12). Житловий будинок згідно погосподарської книги № 4, № ОПО 321-5, який знаходиться за адресою [ADDRESS] належав [PERSON] (а.с. 13). Згідно копії довідки ; 452 від 28.11.2024 року земельна ділянка під будинком [ADDRESS] , перебувала в користуванні [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 14). Згідно копії архівної довідки № 253 від 11.10.2024 року, право власності на будинок [ADDRESS] за архівними даними КП «Благовіщенське міжміське бюро технічної інвентаризації» не зареєстровано (а.с. 15). Відповідно до копії відповіді на запит Державний архів Кіровоградської області повідомив, що у документах архівного фонду «Покотилівська сільська рада та її виконавчий комітет Новоархангельського району Кіровоградської області» у протоколах сесій та засідань виконкому сільської ради за 1960-1970 роки рішення про виділення [PERSON] , [PERSON] земельної ділянки під забудову, надання дозволу на будівництво житлового будинку та оформлення права власності на житловий будиок за адресою: [ADDRESS] відсутні (а.с. 16). Відповідно до копії технічного паспорту, виготовленого 27.04.2018 року, інвентаризаційна справа № 21, житловий будинок [ADDRESS] складається: житловий будинок А, ганок а, літня кухня Б, сарай Б1, веранда - б, вбиральня б1, прибудова б11, гараж В, погріб Г, басейн К, огорожа NN 1,2 (а.с. 17-22). Згідно Висновку про вартість об`єкта нерухомого майна від 29.11.2024 року, вартість домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] складає 140876,32 грн. (а.с. 23). Згідно копії\~спадкової\~справи\~№ 52/2024,\~до\~майна\~померлої [INFO] \~ [PERSON] , індекс справи 02-14, із заявою про прийняття спадщини звернулася єдина спадкоємиця померлої, її дочка [PERSON] (а.с. 36-45). При розгляді даної заяви судом застосовані норми права. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Учасник справи, користуючись правами, передбаченими ст. 43, 49 ЦПК України, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до Постанови Верховного суду України від 22.07.2021 року № 910/18389/20, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом. Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права. Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у Постанові від 17 серпня 2021 року у справі № 910/19210/15. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 3 ст. 1224 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Нормами статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до підпункту 4.18 глави 10 розділу Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони, обтяження іпотекою або арешту цього майна. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Cвідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Мотиви суду. Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У своїй постанові від 21.06.2023 року у справі № 916/3027/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що повертаючись до стандартів доказування, передбачених процесуальним законом, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були. Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри". Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України", заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року). Таким чином,\~зваживши у\~сукупності наведені\~вище докази,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги підлягають\~задоволенню,\~оскільки матеріали\~справи містять\~належні докази, що свідчать\~про наявність\~достатніх правових\~підстав для\~визнання за\~позивачем права приватної власності\~на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Орлове Голованівського району Кіровоградської області,\~оскільки спадкоємець\~прийняла спадщину,\~подавши до\~нотаріальної контори\~відповідну заяву\~, але не\~має можливості\~оформити в\~установленому законом\~порядку спадщину\~та отримати\~свідоцтво про\~ право на\~ спадщину на\~житловий будинок за заповітом, \~через відсутність правовстановлюючого документу\~на нього,\~оскільки спадкодавець,\~за життя не зареєстрував право\~власності \~на вказаний будинок.\~Проте з\~огляду на\~долучені позивачем\~до матеріалів справи докази, суд приходить до висновку щодо задоволення позову. Розподіл судових витрат. Зважаючи на\~те,\~що на\~підставі ст.\~141\~ЦПК України,\~стороні,\~на користь\~якої ухвалено\~рішення,\~суд присуджує\~з другої\~сторони понесені\~нею і\~документально підтверджені\~судові витрати\~пропорційно до\~розміру задоволених\~позовних вимог,\~однак з\~огляду клопотання позивача понесені витрати слід залишити за позивачем. Враховуючи викладене та

Outcome: approved