Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

02.09.2025 до суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 28.11.2022\~ між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено кредитний договір № 872459870. Згідно умов Кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 5 400,00 грн 28.11.2022 на банківську карту № 4149-49XX-XXXX-5229 відповідача. 28.11.2018 між первісним кредитором та товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. 30.10.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01. 04.06.2025 між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та Позивачем укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю. На підставі укладених договорів позивач отримав право грошової вимоги до [PERSON] за укладеним кредитним договором. На підставі викладеного, оскільки відповідачем не погашено заборгованість, представник позивача прохав суд стягнути з неї заборгованість за кредитним договором № 872459870 від 28.11.2022 у розмірі 24 031,55 грн та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 04.09.2025 по справі відкрито провадження та призначено судове засідання. 08.10.2025 до суду від представника відповідача Єлісєєва Д. О. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого сума заборгованості за відсотками у розмірі 18 746,89 гривень є несправедливими у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечать принципам розумності та добросовісності, оскільки встановлюють вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання зобов`язань за кредитним договором. Станом на час укладення спірного кредитного договору облікова ставка НБУ становила 25%, а вказана у договорі реальна річна процентна ставка за користування кредитом 649% та значно перевищує її. За таких обставин представник відповідача вказав, що сума заборгованості за тілом кредиту та несплаченим відсоткам повинна становити 6 750 гривень (5400*25% + 5400). Оскільки відповідач сплатила 4 604 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості, стягненню підлягає 2146 гривень. Щодо витрат на правову допомогу, представник відповідача зазначив, що вони не є співмірними зі складністю справи. Не надано доказів сплати гонорару. Таким чином необхідно стягнути лише 216 гривень судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (а. с. 118-120). 10.10.2025 до суду надійшла відповідь на відзив. У поданій заяві представник позивача зазначив, що відповідач мав змогу ознайомитися з умовами кредитування, сумою кредиту, строком кредиту. Також відповідач не відмовилася від кредиту протягом 14 днів, що передбачено Законом України «Про споживче кредитування». При цьому відповідачем було здійснено часткові платежі на погашення тіла кредиту та відсотків. Після сплати за тілом кредиту відсотки нараховувались на залишок заборгованості. Всі нараховані відсотки здійснювались в межах погоджених умов договору. Щодо витрат на правову допомогу, представник позивача зазначив, що позивачем долучено акт прийому-передачі виконаних робіт, що свідчить про належне виконання наданих послуг, а отже робота адвоката виконана належним чином. Таким чином представник позивача прохав задовольнити позовні вимоги повністю (а. с. 128-133). Представник позивача Шаповал А. П. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Вказала, що у перші 30 днів проценти нараховувались відповідно до п. 8.5.1 Договору, тобто 0,59% в день. Після 30 днів відсотки нараховувались відповідно до п. 8.5.2 Договору, оскільки відповідач сплатила нараховані відсотки для пролонгації. Представник відповідача, адвокат Тащі М. М. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково згідно поданого відзиву на позовну заяву. Судом встановлено, що 28.11.2022 між товариством з обмеженою відповідальністю та відповідачем укладено кредитний договір № 872459870 (а. с. 29-37). Згідно п. 2.1 Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 5400 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Факт укладення кредитного договору, а також факт отримання кредитних коштів не заперечується стороною відповідача. Відповідно до п.п. 3.1-3.3 позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього Договору строк дисконтного періоду користування складає 30\~ днів від дати отримання позичальником першого Траншу. Сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим Договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 955 грн 80 коп. Згідно п. п. 8.5.1, 8.5.2 Договору якщо позичальник здійснить дострокове повернення всієї суми отриманого Кредиту до закінчення строку дисконтного періоду, то зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за фактичні дні користування кредитом будуть визначатися за процентною ставкою 215,35\~ відсотків річних, що на день укладення Договору становить 0,59 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування. Якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів та здійснить повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення строку дисконтного періоду (з урахуванням всіх Пролонгацій), то зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування Кредитом за період від дати видачі Кредиту до 28.12.2022 р. будуть визначається на умовах п. 8.5.1. Договору за дисконтною процентною ставкою, а з наступного дня після 28.12.2022 р. за ставкою 356,52 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 0,98 відсотків в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. У разі здійснення починальником двох та більше пролонгацій Кредитодавець може зменшити розмір Індивідуальної процентної ставки у наступних періодах пролонгації. Про порядок надання додаткових знижок і про їх розмір Позичальник інформується в Особистому кабінеті. Суду також надано паспорт споживчого кредиту до кредитного договору, що підписаний відповідачем, та Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (а. с. 28-29, 19-23). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість за кредитним договором становить 10 322,19 гривень, з яких за тілом 5 284,66 гривень, за відсотками 5 833,53 гривень (а. с. 47-48). З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] сплачувала кошти на погашення заборгованості, у тому числі на погашення тіла кредиту та на погашення відсотків. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (а. с. 74-77). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» сума заборгованості за кредитним договором становить 24 031,55 гривень, з них за тілом 5 284,66 гривень, за відсотками 18 746,89 гривень. ТОВ «Таліон Плюс» нараховано відсотки за період з 03.05.2023 року по 23.07.2023 року у розмірі 157,48 гривень на день (а. с. 45-46). 30.10.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01 (а. с. 66-68). Згідно реєстру прав вимоги №2 від 20.12.2023 до ТОВ «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором (а. с. 64-65). 04.06.2025 між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та Позивачем укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю (а. с. 58-61). Згідно реєстру боржників до договору факторингу позивач отримав право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором (а. с. 56-57). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Юніт Капітал» сума заборгованості за кредитним договором становить 24 031,55 гривень, з них за тілом 5 284,66 гривень, за відсотками 18 746,89 гривень (а. с. 44). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513, ст. 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Що стосується тіла кредиту та нарахованих відсотків за кредитним договором, суд зазначає наступне. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.48 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із позицією Великої Палати Верховного Суду, сформованою у справі №202/4494/16-ц від 31.10.2018, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За умовами укладеного кредитного договору сторонами договору погоджено: строк кредитування 30 днів з можливістю пролонгації шляхом сплати процентів за договором. Отже, обґрунтованими є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами, нарахованими відповідно до погодженого строку кредитування. При укладенні кредитного договору відповідачу було надано інформацію про суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, що крім умов договору також підтверджується копією паспорта споживчого кредиту. Із вимогами про визнання недійсним кредитного договору в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами відповідач не звертався, а отримавши кредитні кошти, не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення такого договору відмовитися від нього без пояснення причин, тим самим підтвердив виконання своїх зобов`язань. Доводи відповідача зводяться до заперечення проти нарахування непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором, водночас судом встановлено, що жодних штрафних санкцій ні первісним кредитором, ні позивачем не нараховувалось. При цьому суд зазначає, що стороною відповідача у відзиві помилково ототожнюються відсотки за користування кредитом та компенсацію у разі невиконання зобов`язань за кредитним договором, на підставі чого заперечується проти стягнення відсотків у розмірі 18 746,89 гривень. За таких обставин суд не бере до уваги наданий стороною відповідача контррозрахунок заборгованості. Судом встановлено погодження позичальником істотних умов кредитування, здійснення ним пролонгації строку кредитного договору та неналежне виконання укладеного договору, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на правову допомогу стороною позивача надано копію акту прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025, копію Договору про надання правничої допомоги\~ №05/06/25-01 від 05.06.2025, копію додаткової угоди №25770691694 від 05.06.2025 (а. с. 40-43). Відповідно до ч.ч. 5-6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу стороною відповідача не заявлялося. Крім цього, суд не бере до уваги заперечення сторони відповідача про відсутність підстав для стягнення витрат на правову допомогу, зважаючи на відсутність підтвердження перерахування коштів. Так, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). За таких обставин, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати: судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 7 000 гривень.

Outcome: approved