Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом. Вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем [PERSON] у шлюбі, з 20 серпня 2005 року, зареєстрованому Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис №436. На данний час шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , який досяг повноліття та на данний час навчається в закладі освіти в Республіці Польща. Позивач вказує, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, батько дитини має змогу надавати матеріальну допомогу, так як є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі. Отже, позивач зазначає, що вона потребує матеріальної допомоги на утримання дитини, яка продовжує навчання, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь, на утримання повнолітньої сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, з моменту звернення до суду і до закінчення терміну навчання сина, а саме до 30 червня 2028 року. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. Представник позивача надав заяву з проханням розглядати справу без участі позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову в повному обсязі, зазначив, що йому відомі наслідки визання позову. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази, надані у порядку ст.ст.76-80, ч. 1 ст.81 ЦПК України, в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] , є учнем Професійного технікуму денної форми навчання четвертого класу за спеціальністю "Технік-логістик" у Професійному технікумі, 04-367, м. Варшава, вул. Каленська, буд. 3 у період з 01.09.2025 по 31.08.2027 року на платній основі, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою від 02.09.2025 р. та її перекладом на українську мову. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюютьсяглавою 16 СК України. Згідно з ч.1ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, але не більше терміну навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] досяг повноліття, продовжує навчання на денній формі навчання, та потребує матеріальної допомоги батька. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. На виконання ухвали суду про витребування доказів Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області та Головним упрвлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано відомості, щодо доходів та інишх виплат, які отримує відповідач, з яких вбачається, що відповідач отримує стабільних дохід та може надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи той факт, що відповідач визнає позов, та наявність законних підстав для стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, у суду є наявні підстави для задоволення вимог позивача та стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Щодо періоду стягнення аліментів, то позивач звернувся до суду 02 вересня 2025 року, відтак, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.2 ст. 199 СК України, право на отримання аліментів на утримання дитини після досягнення дитиною повноліття припиняється у разі припинення дитиною навчання. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок держави.

Outcome: approved