Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

У липні 2025 року КП «Миколаївкомунтранс» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь заборгованості за надання послуг з вивезення твердих побутових відходів у розмірі 2\~498, 06 грн. та судового збору. В обґрунтування позову зазначило, що позивач є виконавцем комунальної послуги з вивезення побутових відходів, який починаючи з 2012 року безперервно здійснює надання послуг з вивезення побутових відходів на території м. Миколаєва. Відповідно до рішення виконкому ММР № 488 від 08.06.2018, яке було чинним станом на момент фактичного користування відповідачем послугою, тариф за надання послуги з вивезення побутових відходів при контейнерному\~завантаженні складав 70,81\~грн./куб.м. Протягом періоду фактичного надання послуги з вивезення ТПВ та станом на день подачі позовної заяви, середньорічна норма утворення ТПВ для мешканців багатоквартирних будинків встановлена на рівні 1,8\~куб.м. на рік з розрахунку на одного мешканця, тариф при при контейнерному\~завантаженні складав з 22.03.2019 82,47 грн. куб.м; з 18.02.2020 123,40 грн./куб.м. Відповідач [PERSON] , будучи споживачем вказаної комунальної послуги, з 01.09.2018 фактично почав користуватись послугами з вивезення твердих побутових відходів, які надавались КП «Миколаївкомунтранс». На відповідача з 01.09.2018 за адресою [ADDRESS] , був відкритий особовий рахунок №\~ [NUMBER] , здійснювалось нарахування плати на 4 особи. Відповідач частково здійснював оплату за надані послуги, проте в період з 01.09.2018 по 31.01.2022 сформувалась заборгованість в розмірі 2\~498, 06 грн. Станом на дату подачі позову, плата за послуги з вивезення побутових відходів, зокрема, для відповідача, починаючи з 31.01.2022 складає 18,51\~грн. з розрахунку на одного мешканця. Кількість осіб, зареєстрованих за адресою відповідача складає 4 особи. Протягом всього часу надання послуг відповідач [PERSON] жодного разу не звертався до позивача з приводу неякісного надання послуг з вивезення побутових відходів, надання їх не в повному обсязі або ненадання взагалі. В порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів та діючого законодавства, відповідач здійснював часткову оплату за надані позивачем послуги, у зв`язку з чим у відповідача за період з 01.09.2018 по 31.01.2022 утворилася заборгованість у розмірі 2\~498, 06 грн. Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 30.07.2025 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача КП «Миколаївкомунтранс» в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, від нього 09.10.2025 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Повідомлення відповідача [PERSON] про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів. Направлена на його адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 13.11.2015 № 1012 «Про затвердження норм надання послуг з вивезення побутових відходів у м.\~Миколаєві», КП «Миколаївкомунтранс» було визнано виконавцем послуг по вивезенню побутових відходів. Таким чином, позивач є виконавцем комунальної послуги з вивезення побутових відходів, який починаючи з 2012 року безперервно здійснює надання послуг з вивезення побутових відходів на території м. Миколаєва відповідно до адміністративних меж, визначених органом місцевого самоврядування. Відповідач [PERSON] будучи споживачем комунальної послуги з вивезення твердих побутових відходів, з 01.09.2018 фактично почав користуватись комунальними послугами з вивезення твердих побутових відходів, які надавались виконавцем - КП «Миколаївкомунтранс», однак у період з 2018 року до теперішнього часу не звертався до відповідача для укладення договору про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів. На відповідача з 01.09.2018 за адресою [ADDRESS] , був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , здійснювалось нарахування плати на 4 особи. Відповідно до п. 9.8 Правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Миколаєві, затверджених рішенням Миколаївської міської ради № 12/21 від 19.04.2007, зі змінами та доповненнями, на території міста Миколаєва впроваджено дві схеми збирання та вивезення відходів: контейнерний збір та ручне завантаження. Відповідач проживає в багатоквартирному житловому будинку, тому надання послуги з вивезення побутових відходів за адресою його проживання здійснюється за контейнерною схемою. Протягом надання послуг, розрахунок щомісячної вартості послуги з вивезення твердих побутових відходів на одного мешканця змінювався на підставі рішень виконавчого комітету Миколаївської міської ради і становив: - з 01.09.2018 по 15.04.2019 - 10,62 грн./міс.; - з 16.04.2019 по 29.02.2020 - 12,37 грн./міс.; - з 01.03.2020 по 31.01.2022 - 18,51 грн./міс.; Згідно із частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до статей 67, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію тощо) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до статті 7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Разом з тим, відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини 1 статті 901,\~частини 1\~статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються на рівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги, у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього\~Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів (стаття 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги). З історії фінансового стану послуг абонента за період з 01.09.2018 по 31.01.2022, відповідач має заборгованість за надані послуги з вивезення побутових відходів, яка у загальному розмірі становить 2\~498, 06 грн. Оскільки відповідач покладені зобов`язання щодо оплати за надані послуги з вивезення побутових відходів належним чином не виконує, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028,00 грн., сплачений при подачі цього позову.

Outcome: approved