Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

28 червня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості: -за договором позики № 74491197 від 23 січня 2022 року у сумі 25 339,40 грн., з яких: 14 373,78 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 10 965,65 грн. - заборгованість за відсотками; -за кредитним договором № 5198080 від 11 грудня 2021 року у сумі 8 714,20 грн., з яких: 3 400,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 5 314,20 грн. - заборгованість за відсотками. Також просять стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати зі сплати судових витрат зі сплати судового збору у сумі 3 028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 74491197. Також вказано, що 14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого позивач отримав право вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників, у тому числі за договором позики № 74491197 від 23 січня 2022 року. З моменту отримання права грошової вимоги до відповідача за вказаним вище договором позики позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам договору позики відповідач не виконав свої зобов`язання, у зв`язку із чим утворилась заборгованість за договором позики № 74491197від 23 січня 2022 року в сумі 25 339,40 грн. з яких: 14 373,78 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 10 965,62 грн. - сума заборгованості за відсотками. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5198080, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Також вказано, що 19 червня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19062023, відповідно до якого позивач отримав право вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників, у тому числі за кредитним договором № 5198080від 11 грудня 2021 року. З моменту отримання права грошової вимоги до відповідача, а саме з 19.06.2023 року за вказаним вище кредитним договором позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свої зобов`язання, у зв`язку із чим утворилась заборгованість за кредитним договором №5198080від 11 грудня 2021 рокув сумі 8 714,20 грн. з яких: 3 400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 314,20 грн. - сума заборгованості за відсотками. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 липня 2024 року відкрито провадження у справі № 536/1716/24 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19.08.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано від Первісного позикодавця ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (01010, м. Київ, Печерський район, площа Арсенальна, буд. 1-Б, код ЄДРПОУ 39861924) належним чином завірені копії первинних документів бухгалтерського обліку, розрахунку заборгованості та документів, що підтверджують факт перерахування зі сторони ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» коштів [PERSON] за договором позики № 74491197 від 23.01.2022 року. Витребувано від Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570, юридична адреса: вул. Грушевського, 1 д, м. Київ, 01001, Україна, адреса для кореспонденції: вул. Набережна Перемоги, буд. 30, м. Дніпро, 49094, Україна, електронна адреса:info@privatbank.ua інформацію, а саме: - інформацію щодо наявності у [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткових рахунків відкритих у банку станом на 11.12.2021 року; - інформацію щодо належності [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] ; - виписку по рахунку за номером картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ); - інформацію про надходження з 11.12.2021 року по 14.12.2021 року на картковий рахунок № [NUMBER] , що [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) грошових коштів в сумі 3 400,00 грн.; - інформацію про надходження з 23.01.2022 року по 26.01.2022 року на картковий рахунок № [NUMBER] , що [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) грошових коштів в сумі 14 562,00 грн. 24 липня 2024 року до суду від представника відповідача Калініна С.К. надійшов відзив на позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». У відзиві зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає, з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. Відповідач вважає, що до позивача не перейшло належним чином право вимоги, адже звертає увагу суду, що договір про відступлення прав вимоги між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 безпечне агентство з повернення боргів» №14/06/21 було укладено 14.06.2021 р. в той час, коли кредитний договір між ТОВ «1 безпечне агентство з повернення боргів» та [PERSON] було укладено 23.01.2022, тобто майже на 1 рік раніше, аніж було укладено спірний договір позики. Крім того позивач не довів факту надання коштів позичальнику оскільки не надав відповідних доказів (зокрема виписки за картковими рахунками позичальника). Таким чином, надані позивачем розрахунки кредитної заборгованості не підтверджені належними доказами, оскільки наявність або відсутність указаної позивачем суми заборгованості має бути підтверджена виключно матеріалами первинної бухгалтерської документації. Розрахунок заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Таким чином, за наявними розрахунками позивача без первинних документів неможливо перевірити зазначену позивачем суму заборгованості, як і неможливо перевірити сам факт надання кредитних коштів позичальникові у відповідному розмірі. Отже, позивачем не надано доказів на підтвердження розміру наданих відповідачеві кредиту, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованої суми боргу, процентів не є можливим. Представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» скористався правом на подання відповіді на відзив. Вказує на те, що ознайомившись з відзивом відповідача, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено договір в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому, Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті Первісного кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого Первісний кредитор надіслав Позичальнику за допомогою засобів зв`язку, на зазначений ним номер телефону, одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітно- цифрової послідовності), який Відповідач використав для підтвердження підписання Кредитного договору. Тобто, верифікація та ідентифікація Позичальника здійснюється через ІТС Первісного кредитора. Договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно- комунікаційній системі Первісного кредитора (ІТС Первісного кредитора) та доступний, зокрема, через сайт Первісного кредитора та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Відповідно саме Відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши договір з використанням одноразового ідентифікатора. Щодо тверджень відповідача, про ненадання Позивачем первинних бухгалтерських документів на підтвердження перерахування кредитних коштів, ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомляє, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення Відповідачем кредитних коштів за укладеним з Первісним кредитором кредитним договором, щодо якого виник спір, з тих причин, що Позивач не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п.35 ПОЛОЖЕННЯ Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. У відповідності до умов укладеного договору, кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану Позичальником при укладанні договору. Звертає увагу суду на те, що ідентифікація Позичальника здійснюється через банка-емітента, яким видано картку. Отже, доступ до виписок по картці, на яку перераховано кошти, має банк-емітент та Відповідач - [PERSON] . Ні Первісний кредитор, ні ТОВ «ФК «ЄАПБ» не мало та не має доступу до даної інформації, так як дана інформація - є банківською таємницею. Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Однак відповідачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорі, або доказів того, що вказані карткові рахунки йому не належить. Заперечуючи проти перерахування коштів, Відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Наголошує на тому, що договір, укладений між відповідачем та Первісним кредитором, Договір факторингу, укладений між Первісним кредитором та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Крім того, заборгованість вказана у позовній заяві, яка підлягає стягненню з Відповідача нараховувалася Первісним кредитором станом на дату відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань та вживає дії щодо врегулювання заборгованості виключно у розмірі отриманих прав вимоги. Оскільки Відповідачем умови договору не виконувались, то нарахування відсотків за користування коштами відповідно до умов договору є правомірним і Відповідач жодним чином не позбавляється від виконання умов договору та погашення заборгованості в повному обсязі. Щодо переходу майбутнього права вимоги, представник вказав, що чинним законодавством не заборонено відступлення майбутніх вимог, в той же час це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності. В даному випадку предмет права вимоги визначається Договором факторингу, однак перехід права вимоги до Боржників здійснюється за Реєстрами права вимоги, які відповідно, можуть бути укладені після укладення Договору факторингу. У зв`язку з вищевикладеним просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву, де позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені прл час та місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом установлено, що 23 січня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] (споживач) укладено договір позики №74491197 про надання позики, за умовами якого товариство надає споживачу грошові кошти, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Договір позики підписано електронним підписом споживача, одноразовим ідентифікатором, який зазначений у підпункті 5.1 пункту 5 договору позики, реквізити та підпис сторін. Відповідно до пункту 2.1 договору позики кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки наданої споживачем. Сторони домовилися, що повернення позики та сплата процентів за користування позикою включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів, крім випадку зазначеного у пункті 2 договору. 14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого позивач отримав право вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників, у тому числі за договором позики № 74491197 від 23 січня 2022 року, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників зазначених у Реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 11 від 27 жовтня 2023 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги за договором позики № 74491197 до відповідача [PERSON] у сумі 25 339,40 грн., з яких: 14 373,78 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 965,62 грн. - сума заборгованості за відсотками. Окрім того, 11 грудня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] (клієнт) укладено кредитний договір № 5198080, за умовами якого товариство надає клієнту кредит у сумі 3 400,00 грн., а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредитний договір підписано електронним підписом клієнта, одноразовим ідентифікатором, який зазначений у пункті 10 кредитного договору, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п. 2.4 пункту 2 кредитного договору кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. У пункті 2.1 договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно із графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. До позовної заяви також додано додаток №1 до кредитного договору та основні умови кредитування, які підписані електронним підписом споживача. 19 червня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19062023, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників зазначених у Реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 19 червня 2023 року до договору факторингу №19062023 від 19 червня 2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги за кредитним договором № 5198080 до відповідача [PERSON] у сумі 8 714,20 грн., з яких: 3 400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 314,20 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно із частиною 1 статті 1077 Цивільного кодексу України (далі ? ЦК України) За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Положеннями частини 1 статті 1078 ЦК України установлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно із пунктами 1, 2 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), правонаступництва. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом (частина 2 статті 512 цього Кодексу). Положеннями статті 514 ЦК України встановлено обсяг прав, що переходять до нового кредитора у зобов`язанні. Так, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивач набув права грошової вимоги за вказаними кредитними договорами до відповідача. За правилом частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі ? Закон), згідно статті 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина 5 статті 11 Закону). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного, суд вважає, що договір позики №74491197 про надання споживчого кредиту від 23 січня 2022 року укладений між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] та кредитний договір №5198080 від 11 грудня 2021 року укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , підписані сторонами. Згідно зі статями 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Положеннями статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. З наданої АТ КБ «ПриватБанк» виписки за договором № б/н за період з 11.12.2021 року по 14.12.2021 року вбачається, що на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] - 11 грудня 2021 року зараховані кошти в сумі 3 400,00 грн. Також, з наданої АТ КБ «ПриватБанк» виписки за договором № б/н за період з 23.01.2022 року по 26.01.2022 року вбачається, що на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] - 23 січня 2022 року зараховані кошти в сумі 14 562,00,00 грн. Вказаними вище письмовими доказами - банківськими виписками підтверджується факт зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок відповідача, а отже виконання первісними кредиторами свого зобов`язання щодо надання кредитних коштів. Одночасно, такими доказами повністю спростовуються доводи представника відповідача щодо неукладення кредитних договорів відповідачем, а також невиконання первісними кредиторами своїх зобов`язань щодо надання коштів відповідачу. Також суд відхиляє доводи представника відповідача щодо укладення договорів факторингу хронологічно після укладення кредитних договорів, а також посилання на правову позицію, що сформульована Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2022 року по справі № 910/12525/20 з підстав того, що правовідносини, які були предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у вказаній вище справі стосувались оскарження результатів відкритих торгів, протоколу електронного аукціону та договору купівлі-продажу, та не є релевантними спору у даній справі. Окрім того, відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (оспорюваний правочин визнаний судом недійсним). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована сторона заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина третя стаття 215 ЦК України). Договори факторингу від 14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ « 1 Безпечне агентство необхідних кредиьів» з додатковими угодами, та від 19 червня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ Авентус Україна» підписані сторонами, є оспорюваними правочинами, однак під час розгляду справи презумпція їх правомірності відповідачем не спростована, відповідач протягом тривалого часу не скористався своїм правом оскаржити вказані договори. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про законність та обгрунтованість позовних вимог у частині щодо стягнення сум заборгованості за тілом кредитів, а саме, в сумі 3400, 00 грн. та 14 373, 78 грн. Щодо позовних вимог у частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за відсотками, суд зазначає наступне. Згідно із статтею 81 Цивільного кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на обгрунтування позовних вимог у частині розміру нарахованих відсотків за кредитним договором № 5198080 та договором позики № 74491197 надано розрахунок заборгованості, однак сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, зокрема, щодо відсоткової ставки, яка застосована при нарахуванні відсотків, що дозволили б суду перевірити правильність нарахування, а також, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору та договору позики, та неможливо встановити, які саме умови договору порушені відповідачем. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] у частині щодо стягнення боргу по відсоткам, у зв`язку з їх недоведеністю. Оскільки позовні вимоги задовольняються частково, а саме на 52 %, то з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог. Відповідачем [PERSON] на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано рекомендовані (мінімальні) ставки адвокатського гонорару, що затверджені 17.07.2018 року рішенням засновника Адвокатського бюро «Калінін і партнери», копію платіжної інструкції № 154320764 на суму 3 000 грн., копію договору про надання професійної правничої допомоги від 08.07.2024 року з додатками. З урахуванням того, що позовні вимоги задовольняються судом частково, а також виходячи з принципу реальності судових витрат, які підтверджені відповідачем на суму 3000 грн., то з позивача на користь відповідача слід стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 48 % реально понесених останнім витрат.

Outcome: partial