Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

30 червня 2025 товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» з використанням системи «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №\~7979748 від 11.06.2024 в сумі 57096,00 грн., судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрат на правничу допомогу у сумі 16 000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 11.06.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладений договір №\~7979748 шляхом заповнення позичальником на сайті заяви про надання кредиту, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої кредитодавцем було перераховано грошові кошти в сумі 12000,00 грн. Крім того, 15.06.2024 між сторонами було укладено додаткову угоду до Договору №7979748 від 11.06.2024, якою збільшено суму кредиту на 5400,00 гривень. На підставі п.п.1.3 додаткової угоди до договору сума кредиту становить 17\~400,00 грн. Денна процентна ставка за весь строк кредиту складає 1,50% в день. На виконання умов договору ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання виконало належним чином, проте [PERSON] своїх зобов`язань належним чином не виконав, порушивши умови договору. 27.01.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 27.01/25-Ф, за яким до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 7979748 від 11.06.2024. Загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить 57\~096,00 гривень, а саме: Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 17\~400,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 30\~996,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 0,00 грн, заборгованість за пенею та/або штрафами 8\~700,00 грн, заборгованість за комісіями - 0.00 грн, інфляційні збитки - 0.00 грн, нараховані 3% річних -0.00 грн. Позивач зазначає, що відповідач не виконав свого обов`язку та не повертав наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Враховуючи зазначене, позивач просить стягнути з відповідача 57096,00 грн., судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрат на правничу допомогу у сумі 16 000,00 грн. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 24.07.2025 вищевказану справу передано за підсудністю до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.09.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; встановлено відповідачу строк на подання відзиву. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, при подачі позовної заяви просили розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. У судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини не явки до суду не повідомив, відзив на позов не надсилав. За загальним правилом ч.1\~статті 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою у письмовому клопотанні про розгляд справи без участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 11.06.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір №7979748 шляхом заповнення позичальником на сайті заяви про надання кредиту, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором С2650, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якого кредитодавцем було перераховано грошові кошти в сумі 12\~000,00 гривень. За умовами договору строк кредитування 360 днів, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.1 договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС кредитодавеця, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний застосунок "CreditPlus". Ідентифікація споживача в ІКС товариства здійснюється при вході споживача в особистий кабінет/мобільний застосунок "CreditPlus", в порядку передбаченому договором та/абоЗаконом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки кредитодавецем правильності введення коду, направленого кредитодавецем на номер мобільного телефону споживача, вказаний споживачем при вході (в т.ч. через месенджери), та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно пароля входу до особистого кабінету/мобільного застосунку "CreditPlus». Крім того, 15.06.2024 між сторонами було укладено додаткову угоду до Договору №7979748 від 11.06.2024, якою збільшено суму кредиту на 5 400,00 гривень. Додаткова угода підписана [PERSON] 15.06.2024 о 10:23:57 год електронним підписом одноразовим ідентифікатором С5205. На підставі п.1.1 додаткової угоди сторони домовилися п.1.3 Договору викласти в новій редакції: сума кредиту (загальний розмір) складає:17 400,00 гривень. Тип кредиту-кредит. Денна процентна ставка за весь строк кредиту складає 1,50% в день. Відповідно до 1.5.1., п. 1.5.2, Договору Стандартна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Знижена процентна ставка 1,425% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 11.07.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Відповідно до п. 1.6. Договору Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Відповідно до п. 2.1. Договору Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки №\~ [NUMBER] . Відповідно до п. 2.2. Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 11.06.2024 або 12.06.2024. Також до договору позичальник [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит . На підтвердження перерахування кредитних коштів в матеріалах справи міститься довідка ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 28.01.2025, відповідно до якого 15.06.2024 о 10:24 здійснено переказ на картку №\~516875ХХХХХХ4264 на суму 5\~400,00 грн., номер транзакції в системі ТОВ «ФК «Контрактовий дім» - 1424545920, номер замовлення 47494395 та відповідно 11.06.2024 о 18:41 здійснено переказ на картку № №\~516875ХХХХХХ4264 на суму 12\~000,00 грн., номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙПЕК» - 8b0f3bec-b869-4875-823b-5352df648ec4. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 7964438 від 06.06.2024, загальна заборгованість [PERSON] становить 24010,00 грн., яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу 7000,00 грн.; суми заборгованості за відсотками 12510,00 грн., сума заборгованості за штрафом 4500,00 грн. 27.01.2025 було укладено договір факторингу №27.01/25-Ф, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 7979748. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №27.01/25-Ф від 27 січня 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги до відповідачf в розмірі 57\~096.00 грн, з яких: 17\~400,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 30\~996,00 грн. - сума заборгованості за процентами, 8\~700,00 грн заборгованість по штрафу. Вищевказаний договір про надання кредиту був укладений між сторонами у формі електронного документа з відповідними електронними підписами сторін. Відповідно до ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст.\~639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст.\~1054\~Цивільного кодексу\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Законом України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписамист.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1ст. 11Закону України «Про електронну комерцію»). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаних кредитних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно дост. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1 ч. 1 ст.512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. 3ст. 512 ЦК України). Жодних обмежень щодо заміни кредитодавця у зобов`язанні, що випливає з кредитного договору, закон не містить, таких обмежень не встановлено і укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем договором №7979748 від 11.06.2024. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно зі ст.516ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 1077, 1079 цього Кодексу за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор), яким може бути лише банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частина 1 ст.1078ЦК України визначає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога) а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Враховуючи подані позивачем докази - договір, реєстри боржників, платіжні інструкції, суд приходить до висновку, що відповідно до чинного законодавства позивач набув право вимоги до боржника, а відповідачка, в свою чергу, не надала доказів неукладення між первісним кредитором та позивачем по справі договору факторингу або його нікчемності. Суд наголошує, що процесуальним законом закріплено принципи змагальності сторін і диспозитивності цивільного судочинства, сторони мають обов`язок доказування і подання доказів (ст. ст. 10, 11, 60 Цивільно-процесуального кодексу України). Доказування не може ґрунтуватися на догадках і припущеннях суду чи учасників процесу. Сторони відповідно до ст.6ЦК України\~є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627\~ЦК України). Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості. Враховуючи те, що фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку позичальником не повернуті, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Факторинг Партнерс» про стягнення заборгованості у розмірі 17\~400,00 грн за тілом кредиту, 30\~996,00 грн за відсотками. Стосовно вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за штрафами, суд зазначає наступне. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Дія п. 18Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України поширюється на кредитний договір (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23). Указом ПрезидентаУкраїни №64/2022від 24лютого 2022року\~введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан неодноразово було продовжено. Позивачем не враховано вищевказаних\~перехідних положеньЦК України\~та здійснено розрахунок пені у розмірі 8\~700,00 грн, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Щодо стягнення процесуальних витрат по справі. Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 4 ч. 3ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до положеньст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач поніс судові витрати, що складаються з 2422,40 грн. сплаченого судового збору. На виконання умов договору ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання виконало належним чином, проте [PERSON] своїх зобов`язань належним чином не виконав, порушивши умови договору. 27.01.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 27.01/25-Ф, за яким до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 7979748 від 11.06.2024. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Як встановлено судом, при зверненні до суду позивачем було сплачено 2422,40 грн. судового збору, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Проте, оскільки позов задоволено частково, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 2\~053,22 грн. (розмір заявлених вимог\~57\~096,00 грн. (100 %), розмір вимог, що підлягають задоволенню\~48\~396,00 грн. (84,76%), розмір судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду з цим позовом\~- 2422,40 грн.(2422,40 х 84,76 % / 100%). При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Пунктом 3 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до вимог ч. 4ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; заявку на надання юридичної допомоги №952 від 01.05.2025, витяг з акту №11 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 на загальну суму 16000,00 грн. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»). Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22 вказав, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. Враховуючи викладене, а також те, що заявлені та документально підтверджені витрати позивача на правничу допомогу АО «Лігал Ассістанс» у розмірі 16 000,00 грн. є обґрунтованими, клопотання про їх зменшення відповідачка не подавала, в зв`язку з чим підлягають стягненню з відповідачки, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. За вказаних обставин, відповідно до вимог п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем витрати на правову допомогу у сумі 13\~561,60 грн (16\~000,00 грн х 84,76 % / 100%), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial