Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач вказав, що 14.02.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №246084889 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідач підписала Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV5X29A. Заповненням анкети-заяви позичальник підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Одразу, після вчинених дій відповідача, 14.02.2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти в сумі 21500,00 грн. на її банківську карту № [NUMBER] , що в свою чергу, є доказом того, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу №28/1118-01 із подальшим укладенням додаткових угод до даного договору, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №246084889 від 14.02.2023 року. 31.07.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №31/0724-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №246084889 від 14.02.2023 року. 14.03.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №140325-У, відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 246084889 від 14.02.2023 року. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, заборгованість [PERSON] станом на час заявлення позову становить 96485,30 грн., з яких: 21500,00 грн. - заборгованість по кредиту; 74985,30 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 96485,30 гривень, судові витрати в розмірі 2422,40 грн. та витрати за правничу правову допомогу в розмірі 7000,00 гривень. Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 27.06.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 09.09.2025 задоволено клопотання позивача про витребування доказів та зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» надати суду інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: 1) інформацію чи емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжна картка - маска картки № [NUMBER] , чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); 2) інформацію про переказ коштів із транзитних рахунків - ДЕБЕТ рах. № [NUMBER] Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (Код ЄДРПОУ: 38569246) та зарахування на картковий рахунок - маска картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за період 14.02.2023 року - 19.02.2023 року у сумі 21500,00 грн. (безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer; згідно платіжного доручення №39E8FE48-776D-4DA7-A8C7-855860FA503E від 14.02.2023); 3) інформацію чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки № [NUMBER] -XXXX-1911 та чи знаходиться/знаходився номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); 4) у разі підтвердження переказу коштів із транзитних рахунків - ДЕБЕТ рах. № [NUMBER] Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (Код ЄДРПОУ: 38569246) на картковий рахунок - маска картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період 14.02.2023 року - 19.02.2023 року у сумі 21500,00 грн. (безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer; згідно платіжного доручення №39E8FE48-776D-4DA7-A8C7-855860FA503E від 14.02.2023) надати первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію; 5) у випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок Боржника).закінчення терміну кредитування). АТ КБ «ПриватБанк» виконало вимоги вказаної ухвали суду та надало витребувані документи. Позивач не делегував свого представника в судове засідання, в позовній заяві просить провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала відзив на позовну заяву (вх.№2927), в якому зазначає, що позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів про наявність у відповідача заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»; надання коштів відповідачу за кредитним договором; укладення між кредитором та відповідачем кредитного договору; Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» пред`явлення вимоги до [PERSON] за кредитним договором відповідно до ч.2 ст.517 ЦК України; повну оплату позивачем права вимоги за договором факторингу, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність заявлених позовних вимог. Просить відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Розгляд справи просить проводити без її участі. У відповіді на відзив на позовну заяву (вх.№2940) позивач вважає заперечення відповідача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Просить позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» задовольнити в повному обсязі. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 14 грудня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №246084889. Відповідач [PERSON] за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомилася з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору, після чого добровільно без примусу чи тиску заявила про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказала свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Кредитний договір №246084889 від 14.02.2023 року підписаний відповідачем [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV5X29A. Заповненням анкети-заяви [PERSON] підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Заявка на отримання грошових коштів в кредит від 14.02.2023 року, містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем [PERSON] на підставі Договору №246084889 від 14.02.2023 року на суму 21500,00 грн. Також, у вказаній заяві відповідачем зазначено номер катки 5168-75ХХ-ХХХХ-1911. Згідно з умовами п.п. 2.1., 3.1. кредитного договору, Кредитодавець зобов`язався надати Позичальнику кредит на суму 21500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою 2,10% від суми кредиту за кожний день користування кредитом. В матеріалах справи наявний Паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору №246084889 від 14.02.2023 року, який підписаний відповідачем [PERSON] 14.02.2023 року за допомогою кваліфікованого електронного підпису, який містить відомості про основні умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту аналогічні тим, які узгоджені сторонами у Договорі кредитної лінії №246084889 від 14.02.2023 року. Згідно платіжного доручення АТ «Альфа-Банк» за від 14 лютого 2023 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] кошти у сумі 21500,00 грн. на картку за №5168-75ХХ-ХХХХ-1911, згідно договору за №246084889 від 14 лютого 2023 року. Отже, кредитний договір №246084889 від 14 лютого 2023 року є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст.3 ЦК України, а також ст.1054 ЦК України, ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності для укладення Договору і волевиявлення учасників Договору було вільним. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало зі своєї сторони умови Кредитного договору, відповідно до ч. 1 ст.1054 Цивільного кодексу України. 28.11.2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, із подальшим укладенням додаткових угод до даного договору, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №246084889 від 14.02.2023 року, строк дії якого закінчується 28.11.2019 року. 28.11.2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 року між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 року та № 28/1118-01. 31.12.2021 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2022 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2023 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Позивачем надано Акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2023 року зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимоги №225 від 18.04.2023 року за Договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року та Протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги, згідно Реєстру прав вимоги №225 від 18.04.2023 року. 31.07.2024 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №31/0724-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. На підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) ТОВ «Таліон плюс» зі сторони ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» згідно згідно Реєстру прав вимоги №2 від 31.07.2024 року та Договору факторингу №31/0724-01 від 31.07.2024 року надана Платіжна інструкція №7076 від 05.08.2024 року. В подальшому, 14.03.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №140325-У, за умовами якого право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «Юніт Капітал», тому останній вправі заявляти вимоги до відповідача про повернення кредитної заборгованості. На підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» зі сторони ТОВ «Юніт Капітал» згідно Договору факторингу №140325-У від 14.03.2025 року надана Платіжна інструкція №327 від 17.03.2025 року. Копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги, платіжні інструкції, є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. У відповідності до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України). В частині 2 статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів. Згідно з статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За вимогами статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 2 статті 1054 та частиною 2 статті 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. В частині 1 статті 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. В силу положень пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частин 1, 2 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно з частиною 1статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України). Згідно з статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З розрахунку заборгованості, який складено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», вбачається, що за період з 14.02.2023 року по 18.04.2023 року у [PERSON] наявна заборгованість за договором №246084889 від 14 лютого 2023 року у розмірі 43385,10 грн., з яких : тіло кредиту 21500,00 грн.; нараховані відсотки 21885,10 грн. Також згідно вказаного розрахунку на виконання умов Договору [PERSON] сплатила 935,00 грн. - 12.04.2023 року. Разом з цим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №246084889 від 14 лютого 2023 року в розмірі 96485,30 грн., в тому числі: 21500,00 грн. заборгованості по тілу кредиту та 74985,30 грн. заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, однак сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом не відповідає умовам цього договору. За умовами п.3.1. кредитного договору № 246084889, Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п.3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором. Відповідно до п. 3.2. даного договору, сторони погодили, що встановлений в п.3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. Згідно з п.3.3 кредитного договору №246084889 від 14 лютого 2023 року, для здійснення першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 (тридцять) днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 1677 грн. 00 коп. Про суму нарахованих процентів, що Позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгації Позичальник інформується через Особистий кабінет. З наданого позивачем розрахунку заборгованості, який складено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», вбачається, що [PERSON] сплатила 935,00 грн. - 12.04.2023 року, тобто виконала умови п.3.3 та ініціювавла продовження строку договору визначеного п.3.1 Договору на 30 днів, до 18.04.2023 року. Поряд з цим, згідно з розрахунку, здійсненого ТОВ «Таліон Плюс» останнім нараховано [PERSON] проценти за кредитним договором №246084889 за період з 18.04.2023 року по 13.07.2023 року у загальному розмірі 53100,20 грн. Проте матеріали справи не містять доказів, що строк договору кредитної лінії №246084889 від 14 лютого 2023 року був продовжений після 18.04.2023 року, в матеріалах справи відсутні докази, що відповідач була проінформована та сплатила суму нарахованих процентів для оформлення другої і наступних пролонгацій, що передбачено п.3.3 Договору. Тому у ТОВ «Таліон Плюс» відсутні підстави нараховувати проценти за користування кредитом поза продовжений строк першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором. Позивачем до матеріалів справи не надано належних доказів, які підтверджують пролонгацію кредитного договору після 18.04.2023 року до 13.07.2023 року. З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, слід задовольнити частково та стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за договором кредитної лінії №246084889 від 14 лютого 2023 року у розмірі 43385,10 грн. з яких: тіло кредиту 21500,00 грн. та проценти за користування кредитом 21885,10 грн., нараховані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за період з 14.02.2023 року по 18.04.2023 року (перша Пролонгація Дисконтного періоду). Таким чином, відсотки за користування кредитом за період з 18.04.2023 року по 13.07.2023 року нараховані поза межами строку кредитування та стягненню з відповідача не підлягають. Крім того, у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 1089,24 грн. (43385,10 (сума, що стягується) : 96485,30 (сума, заявлена до стягнення) х 2422,40 (сума сплаченого судового збору). Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України, до основних засад цивільного судочинства належить відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу. Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Позивач надав суду: копію договору №17/03/25-02 від 17.03.2025 року про надання правничої допомоги, укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери»; копію Додаткової угоди №7 до договору про надання правничої допомоги №17/03/25-02 від 17.03.2025 року; копію акту прийому-передачі наданих послуг від 17.03.2025 року. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон), договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до частин першої та другої статті 30 Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Виходячи зі змісту положень частини третьої статті 27 Закону, до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. В статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Разом з тим, згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд у постановах від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц вказує, що аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору. В договорі про надання правничої допомоги №17/03/25-02 від 17.03.2025 року зазначено, що вартість послуг узгоджена сторонами у Протоколі погодження вартості послуг та клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду відповідно до даного протоколу. Згідно з акту прийому-передачі послуг, послуги адвоката становить 7000,00 грн. Однак, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial