Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

У березні 2025 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначило, що 20.12.2020 року відповідач, будучи клієнтом Банку, уклав з Банком кредитний договір AH24CT155101065901, щодо надання останньому кредиту в розмірі 30000,00 грн строком на 39 місяці, тобто до 22.03.2024 року, зі сплатою процентів у розмірі 50,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. Відповідач зобов`язання за договором виконав неналежним чином, станом на 22.03.2025 року має заборгованість у розмірі 40888,54 грн, яка складається з: 24340,03 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 16548,51 грн - загальний залишок заборгованості за процентами. Позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № AH24CT155101065901 від 23.12.2020 року у розмірі 40888,54 грн, яка складається з: 24340,03 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 16548,51 грн - загальний залишок заборгованості за процентами; покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 19 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про судове засідання. Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення цієї ухвали, протягом якого він має право подати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних доказів відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку. Позивачем до позовної заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому останній просив справу розглядати без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 1 ст. 280 ЦПК України). У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи викладене, оскільки відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, відзиву на позовну заяву не подав, тому суд, зі згоди позивача, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.12.2018 року відповідач підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», в якій зазначено, що своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, складає договір про надання банківських послуг. 23.12.2020 року відповідач, шляхом накладання простого електронного підпису за ідентифікатором +380990783914, підписала Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», чим підтвердила ознайомлення з наступними умовами кредитування в АТ «Акцент-Банк» за програмою кредитування «Швидка готівка»: Сума / ліміт кредиту - 30000,00 грн; Мета отримання кредиту - придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; Спосіб надання кредиту - безготівковим шляхом; Процентна ставка - 50 відсотків річних; Тип процентної ставки Фіксована; Загальні витрати за кредитом 28811.29 грн; Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 58811.29 грн; Реальна річна процентна ставка 64,3 відсотків річних. В паспорті споживчого кредиту міститься застереження, що наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Підписанням Паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка» відповідач підтвердила отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання мною зобов`язань за таким договором. 23.12.2020 року відповідач шляхом накладання простого електронного підпису за ідентифікатором +380990783914, підписала Заяву про надання послуги «Швидка готівка» № AH24CT155101065901 від 23.12.2020 року на наступних умовах: 1. Вид кредиту кредит. 2. Тип кредиту беззалоговий. 3. Мета отримання кредиту придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг 4. Сума кредиту 30000,00 грн. (тридцять тисяч гривень 00 копійок) 5. Строк кредиту - 36 місяців. 6. Процентна ставка (фіксована) - 50 %. 7. Номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 4323387010543570. Рахунок для внесення платежів - UA263077700000029095111960249. Згідно з п. 8,9, ця Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. Позичальник отримав їх примірники, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Крім того, 23.12.2020 року шляхом накладання простого електронного підпису за ідентифікатором +380990783914, підписала Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, чим ознайомилася з графіком платежів за договором. Згідно з МЕМОРIАЛЬНИМ ОРДЕРОМ № TR.16170314.32365.69406 від 23.12.2020 АТ «Акцент-Банк» перерахувало на банківський рахунок [PERSON] грошові кошти у розмірі 30000,00 грн, призначення платежу «Видача кредиту згідно договору № AH24CT155101065901 від 23/12/2020». Відповідно до Виписки по кредиту № N20.00.0001165632 від 25.03.2025, відповідач періодично вносила грошові кошти в рахунок повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, проте з 23 року припинила вносити грошові кошти. Згідно з Розрахунком заборгованості за договором № AH24CT155101065901 вiд 23.12.2020 року, відповідач станом на 22 березня 2025 року має перед АТ «Акцент-Банк» заборгованість у розмірі 40888,54 грн, з яких: 24340,03 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 16548,51 грн - загальний залишок заборгованості за процентами. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Згідно ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Згідно зі ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц. Таким чином, долучені позивачем до позовної заяви виписка з рахунку та розрахунок заборгованості є належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір. З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості, який не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами, встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором відповідач виконав неналежним чином та має непогашену заборгованість у розмірі 40888,54 грн, з яких: 24340,03 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 16548,51 грн - загальний залишок заборгованості за процентами. При цьому, відповідач всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надав доказів належного виконання зобов`язання відповідно до умов договору, не надав доказів повернення суми кредиту та сплати процентів, не спростував розміру заборгованості, не надав власного контррозрахунку заборгованості, підтвердженого відповідними доказами. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Одним із способів захисту майнових прав відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України є примусове виконання обов`язку в натурі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для захисту майнових прав позивача в обраний ним спосіб, у зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги в повному обсязі та стягує з [PERSON] на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № AH24CT155101065901 від 23.12.2020 року у розмірі 40888,54 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved