Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 квітня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка Фінансова Допомога" і Городецькою (на цей час [PERSON] ) було укладено кредитний договір № 977830344 на суму 6250 гривень. Договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора. У кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору в тому числі щодо розміру кредиту, грошової одиниці, в якій надано кредит, строку та умов користування коштами, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачці, шляхом ініціювання через банк провайдер грошові кошти в розмірі 6250 гривень. 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка Фінансова Допомога" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди, в тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. Відповідно до п. 1.3 договору факторингу, під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта (первісного кредитора) до боржників (відповідачки) по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. На виконання договору факторингу Товариство з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" підписали реєстр прав вимоги № 90 від 21 липня 2020 року, за яким ТОВ "Таліон Плюс" відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги. 05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до якого ТОВ "Таліон Плюс" зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "Таліон Плюс" за плату на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 1.3 договору факторингу, під правом вимоги розуміються всі права ТОВ "Таліон Плюс" за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. На виконання умов договору факторингу ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" підписали реєстр прав вимоги №9 від 30 травня 2023 року, за яким від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги. 04 червня 2025 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Юніт Капітал" укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до якого ТОВ "Юніт Капітал" відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників від 04 червня 2025 року, від ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до ТОВ "Юніт Капітал" перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 12879 грн 99 копійок. ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Юніт Капітал" не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" відповідачкою не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором. Станом на дату подання позову на рахунки ТОВ "Юніт Капітал" не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідачки. Отже загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем на момент подачі позову становить 12879 грн 99 коп., з яких 5938 грн 75 коп. заборгованість по тілу кредиту, 6941 грн 24 коп. заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом. Враховуючи викладене, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 977830344 від 29 квітня 2020 року в розмірі 12879 грн 99 коп. і відшкодувати судові витрати. За ухвалою судді від 01 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання; відповідачка відзив на позов суду не направила. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 29 квітня 2020 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та [PERSON] було укладено договір № 977830344, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, за умовами якого відповідачці було надано кредит у розмірі 6250 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом за дисконтною процентною ставкою у розмірі 1.64% від суми кредиту за кожен день користування ним, строком кредитування (дисконтний період) 12 днів від дати отримання кредиту; у випадку користування кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка в розмірі 1,70% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити товариству різницю між фактично сплаченими процентами за дисконтною та нарахованою базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом. (а.с. 12-28, 30-31). Відповідно до копії платіжного доручення, 29 квітня 2020 року ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" здійснило переказ коштів [PERSON] згідно з договором № 977830344 від 29 квітня 2020 року в розмірі 6250 гривень. (а.с. 29) Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 977830344, станом на 21 липня 2020 року [PERSON] сплатила на користь ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" грошові кошти в загальному розмірі 2735 грн з яких: 311 грн 25 коп. було зараховано в рахунок погашення заборгованості, 2423 грн 75 коп. зараховано в рахунок погашення заборгованості за відсотками. (а.с. 66-67) На підставі договору факторингу № 28/1118-01, укладеного 28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ТОВ "Таліон Плюс", додаткової угоди № 19 від 28 листопада 2019 року, додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року, додаткової угоди № 27 від 31 грудня 2021 року, додаткової угоди № 31 від 31 грудня 2022 року, додаткової угоди № 32 від 31 грудня 2023 року, якими було продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2024 року, а також реєстру прав вимоги № 90 від 21 липня 2020 року до вказаного договору, до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 977830344 у розмірі 11971 грн 35 коп., з яких 5938 грн 75 коп. заборгованість по основному боргу, 6032 грн 60 коп. заборгованість по відсоткам. (а.с. 35-43) У рахунок погашення заборгованості за договором № 977830344 від 29 квітня 2020 року на рахунок ТОВ "Таліон Плюс" [PERSON] грошові кошти не сплачено, що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с. 68) 05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" і ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ "Таліон Плюс" і ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" уклали низку додаткових угод, якими продовжено строк дії договору факторингу до 30 грудня 2024 року, всі інші умови залишилися без змін. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 977830344 на загальну суму 12879 грн 99 коп., з яких 5938 грн 75 коп. заборгованість по основному боргу, 6941 грн 24 коп. заборгованість по відсоткам. (а.с. 45-52) На підставі договору факторингу № 04/06/25-Ю, укладеного 04 червня 2025 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" і ТОВ "Юніт Капітал", і реєстру прав вимоги до вказаного договору від 04 червня 2025 року, ТОВ "Юніт Капітал" набуло право грошової вимоги до відповідачки за договором № 977830344 від 29 квітня 2020 року на загальну суму 12879 грн 99 коп., з яких 5938 грн 75 коп. заборгованість по основному боргу, 6941 грн 24 коп. заборгованість по відсотках. (а.с. 54-61) Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 977830344, заборгованість відповідачки станом на 25 червня 2025 року складає 12879 грн 99 коп., з яких 5938 грн 75 коп. прострочене тіло кредиту, 6941 грн 24 коп. прострочені відсотки. (а.с. 69) Відповідно до ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639\~ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з вимогами ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Законом України\~"Про\~електронну комерцію" встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.\~11\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Статтею 12\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Встановлені судом фактичні обставини в справі свідчать про те, що між сторонами договору досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору № 977830344 від 29 квітня 2020 року, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договорами або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Встановлені фактичні обставини в справі свідчать про те, що за умовами укладеного між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та відповідачкою кредитного договору, ця фінансова установа надала відповідачці суму кредиту, яку остання зобов`язувалась повернути в повному обсязі у визначений договором строк кредитування 12 днів, до 11 травня 2020 року. Таким чином позикодавець відповідно до ст. 1048 ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку кредитування 12 днів, тобто до 11 травня 2020 року, а після закінчення строку дії договору в позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Досліджені судом розрахунки заборгованості свідчать про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитом включає період, який виходить за межі строку кредитування, а тому в цій частині позов є безпідставним і задоволенню не підлягає. Відповідно до п. 1.3 договору, на період строку, визначеного п. 1.2 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,64% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. (а.с. 12-13) Відповідно до копії платіжного доручення від 29 квітня 2020 року ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" здійснило переказ коштів [PERSON] відповідно до договору № 977830344 від 29 квітня 2020 року в загальному розмірі 6250 гривень. (а.с. 29). За таких обставин суд вважає, що відповідачка повинна була сплатити кредитору відсотки за вказаним кредитним договором у розмірі 1230 гривень (6250 грн х 1,64% х 12 днів). [PERSON] сплатила на користь ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 977830344 лише грошові кошти в загальному розмірі 2735 грн, які були зараховані в рахунок погашення заборгованості. (а.с. 66-67) Таким чином, оскільки відповідачка умови кредитного договору належним чином не виконувала, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з відповідачки на користь ТОВ "Юніт Капітал" заборгованість за договором № 977830344 від 29 квітня 2020 року у розмірі 4745 грн (6250 грн тіло кредиту + 1230 грн нараховані проценти 2735 грн (кошти, сплачені відповідачкою в рахунок погашення заборгованості за договором). Щодо вимог про стягнення з відповідачки понесених позивачем судових витрат, суд враховує таке. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з\~ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України, судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial