Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно - 1/2 частку квартири [ADDRESS] , загальною площею 53,1 кв.м., що належала спадкодавцю [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] (батько) на законних підставах став власником частки квартири [ADDRESS] , приватизувавши її згідно з ЗУ «Про приватизацію державного фонду» у 1993 році, а інша частка квартири належить [PERSON] (внучці батька). У 2012 році батько [PERSON] склав заповіт, згідно з яким квартиру [ADDRESS] заповів [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер і після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. Вона прийняла спадщину, подавши до нотаріуса відповідну заяву відповідно до ст.1261 ЦК України. Інших спадкоємців окрім неї немає. Звернувшись у встановлений законом термін до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, отримала відмову, оскільки свідоцтво про право власності на житло від 30 листопада 1993 року не містить підпису керівника органу приватизації та печатки органу, який його видав. Отже, оформити право на спадщину на спадкове майно в позасудовому порядку немає можливості. Ухвалою суду від 31 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 09 вересня 2025 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 09 вересня 2025 року витребувано докази по справі, зокрема, спадкової справи після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 14 жовтня 2025 року підготовче судове засідання закрито та призначено судовий розгляд справи, витребувано докази по справі. Будь-яких інших процесуальних дій не проводилося. Представник позивача Шиян Л.І. в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, надала аналогічні пояснення тим, що викладені в позові. Представник Болехівської міської ради у судове засідання не з`явився. Надав клопотання, в якому розгляд справи просить проводити за відсутності відповідача та по наявних матеріалах справи (а.с.26). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. За змістом ч.1\~ст.16 ЦК України,\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Матеріалами справи встановлено, що предметом розгляду справи є 1/2 частка квартири [ADDRESS] , загальною площею 53,1 кв.м. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 листопада 1993 року [PERSON] та [PERSON] належить в рівних частках квартира [ADDRESS] згідно із ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду"(а.с.12). Згідно технічного паспорту від 02 грудня 2021 року дана квартира складається з коридора, двох житлових кімнат, комори, вбудованої шафи, кухні, вбиральні, ванни, балкону(а.с.16-18). Як вбачається з висновку про вартість об`єкта оцінки, вартість квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] становить 768 400 гривень (а.с.15). 03 липня 2012 року [PERSON] склав заповіт, згідно з яким квартирру [ADDRESS] заповів [PERSON] (а.с.13). [INFO] [PERSON] помер (а.с.8). Згідно ч.1 п.11\~ст.346 ЦК України, право власності припиняється в разі смерті. Факт родинних відносин між сторонами та спадкодавцем підтверджується свідоцтвами про народження, одруження і смерть (а.с.6-8). В установлений законом термін позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини за заповітом, на підставі якої зареєстрована спадкова справа, отримала відмову, оскільки свідоцтво про право власності на житло від 30 листопада 1993 року не містить підпису керівника органу приватизації та печатки органу, який його видав (а.с.12). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За визначенням ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкоємством є перехід прав і обов`язків від спадкодавця до інших осіб. Спадкоємство здійснюється за законом у випадку, якщо воно не змінено заповітом. Для спадкоємця, який прийняв спадщину згідно ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, виникають майнові права до складу яких належить право власності. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217). Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об`єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження. Таким чином, судом встановлено, що право власності на спадкове майно не оформлені, правовстановлюючі документи на нього відсутні. Зміст правовідносин в даній справі полягає у тому, що спірне домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті\~ [PERSON] успадковане позивачем [PERSON] у порядку спадкування за заповітом. Однак, відсутність документів, що засвідчують право власності померлого [PERSON] на нерухоме майно (1/2 частки) домоволодіння та відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину позбавляють позивача можливості оформити належне їй право на спадщину в нотаріальному порядку. Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, враховуючи, що спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON] , інші спадкоємці які б мали право на спадщину відсутні, а сам факт відсутності державної реєстрації переходів права власності на спадкове майно, не позбавляє спадкодавця власності на спірне майно, вимоги позивача як спадкоємця за заповітом про визнання права власності на 1/2 квартиру, яка знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування є обґрунтованими. Іншого способу захисту свого права , окрім як звернення до суду з даним позовом у позивачки немає. На підставі викладеного, ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України,

Outcome: approved