Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі», в якому просить: 1. Встановити відсутність заборгованості у [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» за особовим рахунком № [NUMBER] станом на 01.08.2025; 2. Встановити відсутність заборгованості у [PERSON] перед Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Київські електромережі» за особовим рахунком № [NUMBER] станом на 01.08.2025. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . 29 січня 2025 року позивачка отримала рекомендований лист від ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про припинення постачання електроенергії їй як споживачці за заявкою відповідача-1. У зазначеному листі вказувалось, що підставою для відключення є заборгованість за спожиту електричну енергію. Наступного дня позивачка звернулася в енергоофіс відповідача-1 з офіційним листом про відсутність у неї заборгованості, додавши копії квитанцій про оплату спожитої електроенергії з показаннями лічильника. Їй запропонували або сплатити борг, або її квартиру через декілька днів буде відключено від світла. Позивачка була змушена внести на свій особовий рахунок кошти у розмірі 1006,56 грн. Водночас, вона звернулася до відповідача-2 з документами про оплату, фотофіксацією лічильника, заявою про перерахування об`ємів використаної енергії за період з грудня 2021 року до січня 2025 року відповідно до фактично спожитої електроенергії. У лютому 2025 року позивачка отримала від відповідача-2 офіційну відповідь, що відповідач-2 здійснив коригування показників лічильника та провів перерахунок. А також про те, що після закриття розрахункового періоду нараховані обсяги електричної енергії будуть передані відповідачу-1. 07 лютого 2025 року відповідальним працівником відповідача-2 була проведена технічна перевірка лічильника /контрольний огляд/ збереження пломб вузла обліку, за підсумками якої ним був складений Акт №ТПЗ 2463704 без зауважень до роботи зазначеного засобу обліку електроенергії у квартирі. Вказаним актом зафіксований показник лічильника 74182 кВт. Платіжний документ банку від 29.01.2025 підтверджує, що позивачкою було сплачено за спожиту електроенергію за фактичними показниками лічильника на кінець січня 2025 року - 74123 кВт. Різниця між оплаченими об`ємами використання електричної енергії та об`ємами зафіксованими представником відповідача-2 під час технічної перевірки складає 59 кВт, що є поточним реальним використанням електроенергії за 7 днів у зимовий час. Однак відповідач-1 продовжив в наступні місяці виставляти борг. Позивачка вдруге звернулася до відповідачів для вирішення ситуації. Проте позивачка й надалі отримує квитанції, згідно з якими відповідач-1 виставляє їй борг, не враховуючи те, що на початку року, а саме 30.01.2015 нею перераховано аванс у розмірі 1006,56 грн за ще фактично невикористану електроенергію. Відзив на позовну заяву відповідача-1 У відзиві на позовну заяву представник відповідача-1 просить відмовити у задоволенні позову, зазначаючи, що: - з 01.01.2019 між Товариством та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , виникли договірні відносини, оскільки станом на 01.01.2019 вона не відмовилася від постачання електричної енергії, продовжуючи її споживати та оплачувати, чим підтвердила факт приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги; - оплати позивачкою не завжди проводяться вчасно; - оскільки 29.01.2025 та 30.01.2025 було здійснено оплату, а також отримано інформацію від ОСР про коригування обсягів за період «липень 2023-січень 2025» (після відправлення попередження), Товариство не зверталося до ОСР для відключення електроустановки споживача від електричної мережі; - саме споживач має передавати покази лічильника станом на 1 число та повідомляти у випадку, якщо у рахунках вказані помилкові покази. У той же час, що підтверджується матеріалами справи, позивачем як споживачем покладені на нього законодавством обов`язки не виконувалися. Надані позивачкою платіжні інструкції це підтверджують, адже у призначенні платежу зазначається оплата у інші періоди і якісь покази. Передача таким чином суперечить вимогам законодавства, оскільки передається через певний час, наприклад, два-три місці, а не на 1 число, не підтверджені жодним чином і за кілька місяців, а не щомісячно. Наприклад, 26.02.2023 оплачується споживання за листопад 2022 р. і вказуються якісь покази. Відповідно до вимог чинного законодавства, якщо це покази на початок і кінець місяця, то вони повинні бути передані у листопаді-грудні 2022 р., а не в кінці лютого. Така тенденція прослідковується і в інших квитанціях доданих до позову; - підтвердження у суді відсутності/наявності боргу позивачки за отриману електричну енергію не може бути самостійним предметом розгляду, такі вимоги не призводять до поновлення порушених прав, не можуть самостійно розглядатися в окремій справі, а відповідні доводи підлягають розгляду під час вирішення спору, наприклад, про стягнення грошових коштів; - позивачкою надана таблиця, де вона зазначає покази та оплати, частково пропускаючи періоди. Крім того, дати оплат не завжди відповідають тому, коли вони мали оплачуватися. Наприклад, за листопад 2022 року оплачено у лютому 2023 року, за березень 2023 року - у червні 2023 року, за жовтень 2023 року - у квітні 2024 року, за жовтень 2024 року - у грудні 2024 року, що підтверджується квитанціями наданими позивачкою та інформацією про нарахування і оплати. Також у деякі періоди оплати взагалі не проводилися. Фіксовані ціни на електричну енергію для побутових споживачів з 1 жовтня 2021 р. по 31 жовтня 2022 р. включно застосовувалися до 250 кВт год (включно, за весь обсяг споживання) - 1,44 грн та понад 250 кВт год (за весь обсяг споживання) - 1,68 грн, тобто за споживання, наприклад, 325 квт год увесь обсяг мав рахуватися по 1,68 грн, а не так, як зазначає Позивачка, 250*1,44, а 75*1,68. Тобто, частково розбіжності виникають через використання не тієї ціни, що мала застосовуватися. Крім того, інформація щодо обсягів помісячного споживання, яку Товариство отримувало від ОСР відрізняється від обсягів у таблиці Позивачки. Також, у системі документообігу Товариства відсутня інформація про заяву Позивачки, доказів відправлення до Товариства Позивачкою не надано. Відзив на позовну заяву відповідача-2 У відзиві на позовну заяву представник відповідача-2 просить відмовити у задоволенні позову, зазначаючи, що: - 14.01.2025 на адресу позивачки: [ADDRESS] направлено попередження про припинення споживання електричної енергії у зв`язку з заборгованістю за заявкою ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ». ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» не розглядає заперечення щодо припинення електроживлення або звернення щодо неправомірності дій електропостачальника від споживачів електричної енергії. Відключення помешкання споживача не проведено у зв`язку з повідомленням Відповідача-1 про відсутність потреби; - з наданих позивачкою таблиць вбачається, що вона не передає показники приладу обліку та не здійснює оплату за спожиту електричну енергію щомісячно, що є порушенням п. 5.5.5. ПРРЕЕ, відповідно до якого споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію. Повідомлення учасників про розгляд справи Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 12 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи здійснити 29 жовтня 2025 року в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) за наявними матеріалами справи без проведення судового засідання і без повідомлення сторін. Сторони повідомлялися про розгляд справи шляхом надсилання копії ухвали про відкриття провадження, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Фактичні обставини справи, встановлені судом З 01.01.2019 ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» здійснює діяльність на підставі ліцензії з постачання електричної енергії споживачу, виданої згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018 № 429, та, у тому числі, на виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» виконує функції постачальника універсальної послуги на території м. Києва. З 01.01.2019 ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» є оператором системи розподілу (ОСР), здійснює ліцензійну діяльність виключно щодо розподілу (передачі) електричної енергії. [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Облік спожитої електричної енергії за особовим рахунком № [NUMBER] (контокорентний рахунок 452000745834) здійснюється електролічильником типу СО-5000 (8) № 001385, який встановлено на сходовій клітині. 14.01.2025 ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» на адресу позивачки направлено попередження про припинення споживання електричної енергії у зв`язку з заборгованістю за заявкою ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ». Позивачка вказує, що 30.01.2025 звернулася до відповідача-1 із заявою, в якій просила скасувати заяву до відповідача-2 про припинення споживання електроенергії споживачу. Натомість, відповідач-1 вказує, що не отримував такої заяви. Слід зауважити, що дійсно доказів надсилання або вручення цієї заяви відповідачу-1 матеріали справи не містять. 31.01.2025 позивачка звернулася до відповідача-2 із заявою про перерахунок об`ємів використаної електричної енергії за період з грудня 2021 року до січня 2025 року. 06.02.2025 відповідач-2 надав відповідь про виконання коригувань показників лічильника та здійснення перерахунку. 07.02.2025 працівниками відповідача-2 проведено технічну перевірку за адресою: [ADDRESS] , про що складено відповідний акт №ТПЗ 32463704. Під час перевірки зафіксовані показники 74182 кВт, які враховано при визначенні обсягів споживання у лютому 2025 року. 08.04.2025 [PERSON] повторно звернулася до відповідача-2 із заявою про перерахунок об`ємів використаної електричної енергії за період 2022 та 2024 роки, зазначивши, що немає зауважень до роботи приладу обліку. 03.05.2025 відповідач-2 надав відповідь, в якій вказав, що нарахування обсягів споживання електричної енергії здійснюються відповідно до показів, зафіксованих персоналом Товариства, та наданих споживачем у разі їх відповідності. Покази зазначені у таблиці до звернення проаналізовано та з`ясовано таке: до Товариства, каналами Електропостачальника передані покази 068579 кВтг, надані позивачкою в платіжному документі станом на 01.08.2022, в той час коли згідно з її табличними даними покази зазначаються на 01.06.2022; покази 069102 кВтг від 02.02.2023 надаються на 01.10.2022; покази 072614кВтг від 11.07.2024 надаються на 01.03.2024, окрім того з боку позивачки табличні дані не підтверджено копіями платіжних документів або фотофіксацією показів у спірний період. Відповідно до п.8.6.3 Кодексу покази лічильника, зчитані та передані індивідуальним побутовим споживачем шляхом зазначення цих показів у сплаченому рахунку електропостачальника, вважаються показами на початок доби оплати цього рахунка. Тому, відповідач-2 відмовив у здійсненні перерахунку. Позивачка надала до суду квитанції про оплату електроенергії: від 26.02.2023 на суму 433,44 грн за період 11.2022-12.2022; від 31.10.2022 на суму 244,70 грн за період 01.09.2022-01.10.2022; від 08.08.2022 на суму (нечитабельно) за період 01.07.2022 - 01.08.2022; від 25.03.2023 на суму 414,72 грн за період 01.2023; від 20.04.2023 на суму 563,04 грн за період 03.2023; від 17.06.2023 на суму 493,92 грн за період 03.2023 грн; від 24.07.2023 на суму 364,32 за період 04.2023-05.2023; від 22.10.2023 на суму 486,00 грн за період 05.2023; від 15.01.2024 на суму 662,64 грн за період 06.2023-09.2023; від 23.04.2024 на суму 514,80 за період 10.2023; від 09.05.2024 на суму 652,08 грн за період 11.2023; від 22.05.2024 на суму 990,00 грн за період 11.2023; від 19.06.2024 на суму 741,84 грн за період 01.2024-02.2024; від 11.07.2024 на суму 691,68 грн за період 03.2024; від 14.08.2024 на суму 982,08 грн за період 04.2024; від 14.08.2024 на суму 488,16 грн за період 06.2024-07.2024; від 07.09.2024 на суму 492,48 грн за період 08.2024; від 19.09.2024 на суму 492,46 грн за період 08.2024-09.2024; від 21.12.2024 на суму 876,96 за період 10.2024; від 13.01.2025 на суму 691,20 за період 11.2024; від 13.01.2025 на суму 604,80 грн за період 12.2024; від 29.01.2025 на суму 613,44 грн за період 01.2025; від 29.01.2025 на суму 652,32 грн за період 01.2025; від 30.01.2025 на суму 1006,56 грн за період 01.2025; від 23.03.2025 на суму 492,48 грн за період з 02.2025; від 26.04.2025 на суму 989,28 грн за період 03.2025; від 15.05.2025 на суму 983,90 грн за період з 04.2025; від 25.06.2025 на суму 492,48 грн за період з 05.2025; від 24.07.2025 на суму 591,84 грн за період з 06.2025; від 29.08.2025 на суму 444,96 грн за період 07.2025. Також позивачка надала власну узагальнену інформацію щодо електроенергії за особовим рахунком [NUMBER] у виді таблиці. Своєю чергою відповідач-1 надав інформація про спожиту та оплачену послугу електропостачання за період з 01.01.2019 по 01.10.2025 у виді таблиці. Відповідач-2 надав Довідку про обсяги споживання електричної енергії за спірною адресою за період з травня 2022 року по вересень 2025 року. Норми права та мотиви суду Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), від 14.03.2018 № 312, Кодексом системи розподілу (КСР), затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, Кодексом комерційного обліку електричної енергії ( ККОЕЕ), затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311. Згідно з п. 1.1.2 ПРРЕЕ побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність). Відповідно до п. 1.2.1 ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку. Згідно з п. 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема,: 1) користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); 2) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 3) за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору. Пунктом 8.6.2 ККОЕЕ встановлено, що індивідуальні побутові споживачі зобов`язані щомісяця зчитувати фактичні покази зі всіх лічильників, встановлених на об`єкті споживача, для яких відсутня можливість дистанційного зчитування даних, та надавати їх до кінця третього календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, відповідному оператору системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД) в один із таких способів: 1) через особистий кабінет на сайті оператора системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД); 2) за телефоном чи іншими електронними засобами; 3) шляхом зазначення цих показів у сплаченому рахунку; 4) через особисте звернення або іншим зручним та прийнятним для сторін способом згідно з укладеним договором. Відповідно до п. 8.6.3 ККОЕЕ зчитані та передані індивідуальним побутовим споживачем покази лічильника(ів) протягом періоду, що починається за два календарні дні до кінця розрахункового місяця та закінчується на третій календарний день наступного розрахункового періоду (календарного місяця), вважаються показами на початок першої доби календарного місяця. Покази лічильника, зчитані та передані індивідуальним побутовим споживачем шляхом зазначення цих показів у сплаченому рахунку електропостачальника, вважаються показами на початок доби оплати цього рахунка. Згідно з п. 8.6.4. ККОЕЕ зчитані та передані індивідуальним побутовим споживачем покази лічильника(ів) протягом періоду, що починається з четвертого календарного дня та закінчується за два календарні дні до кінця розрахункового місяця, за відсутності переданих (зчитаних) показів шляхом дистанційного зчитування лічильника, є (до дати отримання наступних фактичних показів лічильника) вихідними даними для визначення оціночних показів лічильника (зокрема на початок першої доби наступних календарних місяців) та вважаються показами лічильника на початок доби їх передачі. Відповідно до п. 8.6.5 ККОЕЕ у разі неотримання оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) від споживача фактичних показів лічильника(ів) до кінця третього календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, та за умови, що з технічних причин покази не отримані за допомогою засобів дистанційної передачі даних, оціночні покази лічильника на початок першої доби цього календарного місяця визначаються оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) шляхом додавання до останнього отриманого ними фактичного показу лічильника величини добутку середньодобового споживання на кількість днів (діб) між датою останнього зчитування фактичних показів та першим числом цього календарного місяця. Згідно з п. 8.6.6 ККОЕЕ якщо за підсумками наступного місяця споживач надасть покази лічильника, визначення фактичного обсягу розподілу та споживання електричної енергії за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показів, показів, зчитаних оператором системи або ППКО та показів, на які споживачу здійснено розрахунки. Пунктом 8.6.11 ККОЕЕ встановлено, що середньодобовий обсяг споживання електричної енергії електроустановками споживача для цілей розрахунків визначається у кВт·год з округленням до чотирьох цифр після коми на основі фактичного споживання в аналогічному періоді попереднього року, розрахованого з урахуванням знятих фактичних або (у разі їх відсутності) оціночних показів лічильника та коефіцієнта приросту/зниження споживання (для індивідуальних побутових споживачів). У разі відсутності відповідних історичних даних середньодобовий обсяг споживання розраховується на основі зафіксованих двох останніх послідовно зчитаних показів, кількості днів між цими зчитуваннями при умові, що між датами зчитування цих показів не менше ніж 28 днів (без урахування днів, коли електроустановки споживача були відключені оператором системи). Для непрацюючих лічильників визначення середньодобового обсягу споживання електричної енергії проводиться після відновлення роботи вузла обліку на основі двох найближчих до періоду розрахунку зчитаних та переданих фактичних показів лічильника при умові, що між датами зняття цих показів не менше ніж 28 днів (без урахування днів, коли електроустановки споживача були відключені оператором системи). Коефіцієнт приросту/зниження споживання розраховується у відносних одиницях з точністю до чотирьох цифр після коми як співвідношення приросту/зниження величини усередненого середньодобового обсягу споживання всіх індивідуальних побутових споживачів, для яких в ОСР наявні фактичні (отримані з лічильників) дані на перше число календарного місяця, наступного за розрахунковим, щодо їх споживання у розрахунковому місяці, у порівнянні з аналогічним періодом минулого року. У разі сумніву споживача у правильності розрахунку величини середньодобового обсягу споживання електричної енергії він може звернутися до оператора системи або відповідного ППКО для здійснення контрольного зчитування та звірки показів або надання детальних пояснень щодо здійсненого розрахунку та/або ініціювати розгляд та вирішення суперечки згідно з цим Кодексом. У цій справі судом встановлено, що згідно з квитанціями про оплату електроенергії, наданими позивачкою, вона у порушення пункту 8.6.2 ККОЕЕ не зчитувала щомісяця фактичні покази з лічильника та не надавала їх до кінця третього календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, відповідному оператору системи розподілу. Так само позивачка у порушення п. 5.5.5 ПРРЕЕ не здійснювала оплату щомісяця за спожиту електричну енергію, адже згідно з наданими нею ж квитанціями про оплату електроенергії оплата здійснювалася із запізненнями та за декілька місяців, зокрема 22.10.2023 за травень 2023 року, 15.01.2024 за червень-вересень 2023 року, 19.06.2024 за період січень-лютий 2024 року. Окрім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2021 № 859 та постанови Кабінету Міністрів України від 24 березня 2023 р. № 262 з 1 жовтня 2021 р. по 30 квітня 2023 р. були запроваджені фіксовані ціни на електричну енергію для побутових споживачів. Відтак, для індивідуальних побутових споживачів: до 250 кВт·год (включно, за весь обсяг споживання) ціна становила 1,44 грн; понад 250 кВт·год (за весь обсяг споживання) ціна становила 1,68 грн. Натомість, у порушення вказаних постанов Кабінету Міністрів України позивачка у травні 2023 року використала 325 кВт, однак оплату здійснила у загальному розмірі 486 грн (250*1,44; 75*1,68), тоді як повинна була здійснити у сумі 546 грн (325 * 1,68). Щодо способу захисту Згідно зі статтею 16 ЦК України захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому порядку судом шляхом: визнання цих прав; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусового виконання обов`язку в натурі; зміни правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та іншими способами відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до частини першої та другої статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Аналіз частини другої статті 14 ЦК України свідчить, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта. Згідно з частиною першою та другою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. У частині першій статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18) та в постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 712/9613/15-ц (провадження № 61-46733св18) вказано, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Тому, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, у разі невизнання кредитором права боржника на припинення зобов`язання повністю або частково таке право підлягає захисту судом за позовом боржника шляхом припинення правовідношення повністю або частково на підставі пункту 7 частини 2 статті 16 ЦК України. Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта. Тлумачення статей 14, 16 ЦК України дозволяє зробити висновок, що не є ефективним способом захисту визнання неправомірними дії в частині не зарахування сплати, зобов`язання зарахувати перераховані щомісячні платежі, скасування та списання безнадійної заборгованості, зобов`язання скасувати суму пені, заборона здійснювати подальше нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитним договором, зобов`язання вчинити дії із скасування нарахування відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, зобов`язання скасувати незаконно нараховані штрафні санкції за несвоєчасну здійснену оплату, оскільки не передбачають відповідного обов`язку іншого суб`єкта цивільного правовідношення та не забезпечують відновлення прав особи, що заявляє такі вимоги. Нарахування позивачу пені (штрафу тощо) є лише попередньою фіксацією факту порушення цивільно-правових зобов`язань, яка безпосередньо не впливає на права позивача. Відповідний розрахунок може бути письмовим доказом, який у разі виникнення спору між сторонами повинен оцінюватися судом відповідно до вимог процесуального законодавства. Отже, позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про встановлення відсутності заборгованості не підлягає задоволенню, оскільки є неефективним способом захисту, застосування якого не призводить до поновлення прав позивачки.

Outcome: dismissed