Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договоромзвернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції». Позовна заява мотивована тим, що 13.04.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено договір №4554513 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. За взаємною згодою сторони погодили наступні умови договору: тип кредиту-кредит, сума кредиту - 4000,00 грн, строк кредиту - 364 днів (з 13.04.2024 по 12.04.2025). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 14 днів. Відповідно умов договору, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 4000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. 25.11.2024 ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу №25/11/2024 за плату відступило, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму боргу в розмірі 25472,19 грн, з яких: заборгованість з тіла кредиту 3995,59 грн, заборгованість за процентами 19476,60 грн та заборгованість по нарахованим штафам/неустойкам 2000,00 грн. Станом на дату укладання Договору факторингу від 25.11.2024 року №25/11/2024, строк дії Договору № 4554513 від 13.04.2024 року не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «УФО» з дати факторингу 26.11.2024 року донараховано відсотки за (137 календарних днів) в сумі 13684,90 грн. відсотки нараховані ТОВ «УФО». Позивач вказує, що відповідач не виконав умови кредитного договору, у зв`язку з чим у останнього виникла вищевказана заборгованість, а тому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 37157,09 грн, та судові витрати по справі. Також позивач просить в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви зазначено про розгляд справи у його відсутність із зазначенням, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву відповідач не подав. Враховуючи зазначене вище та положення ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 13.04.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] уклали Договір №4554513 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.2. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 4000 грн. Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 364 днів: з 13.04.2024 року по 12.04.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 14 днів. На пільговий строк 14 днів з позичальником погоджено умови пільгового кредитування (пониженої відсоткової ставки) на умовах 0,01 відсотків у день, проте позичальником не виконано зазначених у договорі умов і до нього у як результат застосовано повну ставку кредитування у розмірі 2,5 % у день. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало кредит в сумі 4000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану Банком АТ «А - БАНК», що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА». Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору Також наявний Паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію про основні умови кредитування з урахувань побажань споживача, інформацію щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Разом з тим, в порушення умов договору відповідач свої зобов`язання за договором не виконав. У зв`язку з чим, у нього утворилася заборгованість, яка станом на 25.11.2024 року складає 25472,19 грн, з яких: заборгованість з тіла кредиту 3995,59 грн, заборгованість за процентами 19476,60 грн та заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам 2000,00 грн. Згідно з укладеним Договором факторингу №25/11/2024 від 25.11.2024 ТОВ «Лінеура Україна» відступила\~Товариству з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції»\~право грошової вимоги по кредитному договору №4554513 від 13.04.2024. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №25/11/2024 позивач набув права вимоги до відповідача за договором №4554513 на суму 25472,19 грн, з яких: заборгованість з тіла кредиту 3995,59 грн, заборгованість за процентами 19476,60 грн та заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам 2000,00 грн. Позивачем ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» з дати факторингу 26.11.2024 року донараховано відсотки за (137 календарних днів). Згідно розрахунку заборгованості відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором № 4554513 від 13.04.2024 року загальною сумою 37157,09 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту - 3995,59 грн., нараховані відсотки первісним кредитором - 19476,60 грн. та 13684,90 грн. нараховані відсотки ТОВ «УФО». Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідач порушив умови кредитного договору, добровільно заборгованість не сплатив, а тому позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованість за кредитним договором у сумі 37157,09 грн. Крім того, позивач просить в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) - s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С - сума основного боргу; 3 - 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 - кількість днів у році; Дн. - кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції». Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування. Відповідно до ч. 10 та ч. 11 ст. 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Таким чином, норма ч. 10 та ч. 11ст. 265 ЦПК України передбачає, що суд може зазначити в рішенні про нарахування саме відсотків або пені, натомість позивач просить нарахувати інфляційні витрати та 3 % річних, відповідно до статті 625 ЦК України, що в розумінні Цивільного кодексу України є різним. Крім того, суд додатково зазначає, що відповідно до п. 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, в частині позовних вимог, що стосуються нараховування інфляційних витрат і 3% річних, суд відмовляє у задоволенні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 гривень. Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн, суд зазначає наступне. З матеріалів цивільної справи встановлено, що позивач на підтвердження витрат на правничу допомогу надав: копію Договору про надання юридичних послуг №01/08/2024-А від 01.08.2024, укладеного між Адвокатом Дідухом Є.О., та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції»; детальний опис робіт (наданих послуг); копію Акту №4554513 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №01/08/2024-А від 01.08.2024. Сторонами були погоджені умови оплати за зазначеним Договором, відповідно до п. 3.5 замовник оплачує виконавцю послуги шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця протягом 30 банківських днів з моменту підписання відповідного Акта наданих послуг, якщо сторонами в Акті не визначено інакше. Надані адвокатом послуги становлять 10000 гривень. При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд ураховує те, що дана справа не є складною за предметом та підставою позову, у ній представник позивача підготував і подав позов до суду, не приймаючи участі у судових засіданнях, надав юридичну консультацію позивачу, отримавши від неї відповідні документи, у даній категорії спорів сформована усталена судова практика, обсяг наданих правових послуг як за своїм змістом та тривалістю не є значним, певне значення даної справи для позивача, яке пов`язується із стягненням із відповідача належних позивачу грошових коштів. Із урахуванням ціни позову та задоволених судом позовних вимог заявлені витрати є частково завищеними та не відповідають у повній мірі критеріям реальності й пропорційності таких витрат щодо предмету спору, ціни позову та складності справи. За таких обставин суд дійшов висновку стягнення з відповідача 3000 грн 00 коп. витрат на правничу допомогу. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial