Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (надалі також - позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач), про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.04.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено договір № 4564345 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «94120». На умовах встановлених договором, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: відповідно до п. 1.2. тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 6000 грн.; згідно п. 1.3 договору строк кредиту 360 днів: з 17.04.2024 року по 12.04.2025 року; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів; процентна ставка відповідно до п.1.4.1 договору становить 2,5% в день та застосовується в межах строку кредиту. Згідно п.4.1 договору сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватиметься згідно з графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3 договору. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. Відповідно до зазначених вище умов договору, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 6000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану банком АТ КБ «Приватбанк». За даними поденного Розрахунку заборгованості за договором № 4564345 від 17.04.2024 р. ТОВ «Лінеура Україна» у період з 17.04.2024 року по 25.11.2024 р. включно, було нараховано проценти за користування грошовими коштами у сумі 32950 грн. 25.11.2024 р. ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу № 25/11/2024 за плату відступило ТОВ «Українські фінансові операції» право грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло грошової вимоги до відповідача за договором № 4564345 від 17.04.2024 р. у загальній сумі 41950 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 6000 грн., заборгованість за процентами - 32950 грн. та заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам 3000 грн. ТОВ «Лінеура Україна» повідомило відповідача про відступлення права вимоги, шляхом направлення відповідного повідомлення (SMS). Після укладення договору факторингу та переходу права вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки первісного кредитора. Станом на дату укладення договору факторингу від 25.11.2024 р., строк дії договору № 4564345 від 17.04.2024 р. не закінчився. Відповідач має перед позивачем за договором № 4564345 від 17.04.2024 р. заборгованість загальною сумою 59500 грн., яка складається із: суми заборгованості з тіла кредиту 6000 грн., нарахованих процентів первісним кредитором 32950 грн., суми заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» за 137 календарних днів у розмірі 20550 грн. У зв`язку із вищевказаним позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у сумі 59500 грн., а також понесені судові витрати. 13.08.2025 р. суд відкрив провадження у цій справі і з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України, вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження (а.с.115-116). Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. 14.08.2025 р. на зареєстровану адресу відповідача була направлена копія ухвали про відкриття провадження у справі із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с. 117). Відповідач, в установлений судом строк, відзиву на позов не подав. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Так, судом встановлено, що 17.04.2024 р. між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір № 4564345 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого сума кредиту становить 6000,00 грн., строк кредиту\~360 днів, із зазначенням реквізитів належного відповідачу платіжного поточного рахунку для перерахування коштів за даним договором: [NUMBER] . Вказаний договір підписаний відповідачем електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) 94120 (а.с. 67-76, 77). Позивачем до позовної заяви долучено копію паспорту споживчого кредиту від 17.04.2024 року підписану відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «53240», в якій міститься інформація про основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інша інформація (а.с. 64-66). Листом директора ТОВ «Пейтек Україна» вих. № 20241219-1098 від 19.12.2024 року підтверджується, що 17.04.2024 року о 16:39:27 ТОВ «Пейтек Україна» було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Лінеура Україна» на суму 6000,00 грн., а саме зарахування на картку, маска картки [NUMBER] (а.с. 83). Таким чином, факт укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів є доведений. Відповідачем здійснено оплату на рахунок первісного кредитора у загальній сумі 500 грн., а саме 14.08.2024 р. проценти за користування у сумі 500 грн., що підтверджує волевиявлення відповідача на добровільне виконання умов договору (а.с. 80). Згідно розрахунку заборгованості за договором № № 4564345 від 17.04.2024 р., заборгованість відповідача станом на 25.11.2024 р. становить 41950 грн., з яких: 6000 грн.-тіло кредиту; 32950 грн. проценти за користування, 3000 грн. штрафні санкції (а.с. 78-82). Судом також встановлено, що 25.11.2024 р. між ТОВ «Українські фінансові операції» та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено договір факторингу № 25/11/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «Українські фінансові операції» право вимоги до позичальників, в тому числі, за кредитним договором № 4564345 від 17.04.2024 p., укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] (а.с. 30-40). ТОВ «Українські фінансові операції» повідомило відповідача про відступлення права вимоги шляхом направлення відповідного повідомлення (а.с. 90). Відповідно до копії витягу з Реєстру боржників від 25.11.2024 р. до Договору факторингу № 25/11/2024 від 25.11.2024 року, ТОВ «Українські фінансові операції» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4564345 в сумі 41950 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 6000 грн., заборгованість за відсотками 32950 грн., сума заборгованості за пенею, штрафами 3000 грн. (а.с. 107-108). Оскільки станом на дату укладення договору факторингу № 25/11/2024 від 25.11.2024 р., строк дії договору № 4564345 від 17.04.2024 р. не закінчився, тому позивачем у період з 26.11.2024 р. по 11.04.2025 р., тобто за 137 календарних днів, нараховані відсотки за стандартною процентною ставкою у розмірі 20550 грн. (а.с. 109-110). Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає 59500 грн, а саме: суми заборгованості за тілом кредиту 6000 грн., нарахованих процентів первісним кредитором 32950 грн., суми заборгованості за процентами, нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» за 137 календарних днів, у розмірі 20550 грн. Відповідачем, відповідно до положень ст.ст. 76-81 ЦПК України, розрахунок заборгованості не спростований. Крім цього, встановлено, що у відповідності до умов укладеного договору передбачено умови та строки нарахування відсотків за користування коштами, при цьому, визначено, що відповідач зобов`язувався повернути кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Згідно частини 3 статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини 6 статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно частини 12 та 13 статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини 1 статті 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Згідно частини 1статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини 1 статті 512\~Цивільного кодексу\~України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1077\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини 1 статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Враховуючи викладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, а також і те, що відповідачем будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 59500 грн. Також, на підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує наступне. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 2 ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до\~ч.\~4,\~ч.\~5\~ст.\~137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію довіреності від 01.08.2024 р.; копію договору про надання юридичних послуг № 01/08/2024-А від 01.08.2024 року, укладеного між позивачем та адвокатом Дідухом Є.О. (а.с. 22-23); копію акта № 4564345 від 20.07.2025 р. прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання послуг № 01/08/2024-А від 01.08.2024 р., згідно якого вартість послуг з надання правової допомоги складає 10000 грн. (а.с. 84); детальний опис робіт (наданих послуг) № 4564345 від 20.07.2025 р. (а.с. 85), копію заявки № 4564345 на виконання доручення до договору № 01/08/2024-А від 01.08.2024 р., згідно якого вартість послуг з надання правової допомоги складає 10000 грн. (а.с. 86-87); копію рахунку на оплату № 4564345 від 20.07.2025 р. (а.с. 91). Однак при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17). Таким чином,\~суд вважає,\~що витрати\~на професійну\~правничу допомогу\~в розмірі\~10000\~грн.\~є завеликими\~для даної\~категорії і\~складності справи\~і не\~відповідають критерію\~реальності таких\~витрат,\~враховуючи,\~що у\~справі не\~проводились судові\~засідання,\~в яких\~брав би\~участь представник\~позивача,\~виходячи з\~принципів пропорційності,\~співмірності,\~розумності,\~суд приходить\~до висновку,\~що з\~відповідача на\~користь позивача\~слід стягнути\~витрати на\~професійну правничу\~допомогу у\~сумі 7000 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 509, 526, 527, 530, 611, 626, 628, 638,1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved