Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

Представник позивача Національного авіаційного університету Хмель Р.Г. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Льотна академія Національного авіаційного університету про стягнення заборгованості за договором про надання платних освітніх послуг. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 23 жовтня 2020 року між Льотною академією Національного авіаційного університету та [PERSON] був укладений договір про надання освітніх послуг № 762/20-ф. Відповідно до договору про навчання Льотна академія Національного авіаційного університету взяла на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника (відповідача), здійснити надання одержувачу (відповідачу) освітньої послуги з навчання за заочною формою здобуття освіти за освітньо-професійною програмою "Льотна експлуатація повітряних суден" за спеціальністю 272 "Авіаційний транспорт" для здобуття ступеня вищої освіти "Бакалавр" в строк з 01.11.2020 до 31.10.2022 року. Відповідно до пункту 9 Договору про навчання загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 24 600,00 (двадцять чотири тисячі шістсот) гривень. Наказом начальника Льотної академії Національного авіаційного університету № 945/о від 08.11.2022 року, студента 4 курсу, [PERSON] , з 04.11.2022 року було відраховано з навчального закладу за невиконання індивідуального навчального плану. Позивач умови договору виконав. Вказує у позові, що з вини відповідача дію договору на підставі підпункту 4 пункту 16 було припинено. На думку позивача припинення дії договору не звільняє відповідача від зобов`язань взятих на себе. Позивач вказав, що плата за освітні послуги не була своєчасно внесена відповідачем на рахунок Льотної академії Національного авіаційного університету, та не була сплачена на дату подання позовної заяви. Заборгованість відповідача за 2021-2022 навчальний рік станом на 05.04.2023 року становить 12 300,00 грн. (дванадцять тисяч триста гривень 00 коп.) Просить стягнути на свою користь заборгованість за договором про надання освітніх послуг в сумі 12\~300, 00 грн., а також понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2684,00 грн. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 11 грудня 2024 року було замінено позивача - Національний авіаційний університет (ЄДРПОУ 01132330) його правонаступником - Українською державною льотною академією (ЄДРПОУ 45826348, місцезнаходження: 25005, м. Кропивницький, вул. Степана Чобану, 1). Відповідач [PERSON] заперечував проти позову, надавши 23.01.2024 відзив, в якому вказав, що вказівка позивача про те що він навчався з 01.11.2020 - по 31.10.2022 рік не відповідає дійсності. Зазначив, що навчався та робив оплату за 2020-2021 навчальні роки (н.р.)., шоста сесія третього курсу навчання 2020-2021 н.р. не була здана ним, тому був переконаний в тому, що у зв`язку із невиконанням навчального плану 2020-2021 н.р., згідно з Наказом міністра освіти України №245 від 15.07.1996р."Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти" пункту 14 абзацу 5. " відрахування студентів за академічну неуспішність" був відрахований з академії. Про небажання навчатися він повідомив заступника директора льотної академії НАУ Михайло Сорока та куратора навчальної групи. З 12 січня 2022 року він перебував на службі ЗСУ за контрактом і фізично не міг з`явитися на сесії та як з 24 лютого почався військовий стан і усім військовослyжбовцям заборонено залишати межі військової частини, також був на виконання бойових завдань в періоди з 09.04.22 по 11.04.22, з 17.04.22 по 20.04.22, з 01.05.22 по 31.05.22, з 01.06.22 по 08.06.2022р.Останній виклик на сесію отримав 04.02.2021 року і більше не отримував виклики на сесію, тому вважає вимоги позивача необґрунтованими, просить суд відмовити. Від позивача та позивача наявні заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши надані позивачем та відповідачем документи та письмові докази, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги сторін, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступних висновків. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно із статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, 23 жовтня 2020 року між Льотною академією Національного авіаційного університету та [PERSON] був укладений договір про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою № 762/20-ф. Відповідно до договору про навчання Льотна академія Національного авіаційного університету взяла на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника (відповідача), що передбачено пунктом 1, здійснити надання одержувачу (відповідачу) освітньої послуги з навчання за заочною формою здобуття освіти за освітньо-професійною програмою "Льотна експлуатація повітряних суден" за спеціальністю 272 "Авіаційний транспорт" для здобуття ступеня вищої освіти "Бакалавр" в строк з 01.11.2020 до 31.10.2022 року. Відповідно до пункту 9 договору про навчання загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 24 600,00 (двадцять чотири тисячі шістсот) гривень, в тому числі: за 2020-2021 н.р. 12 300,00 грн.; за 2021-2022 н.р. 12 300,00 грн. Згідно з п. 4 договору про навчання відповідач зобов`язувався своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановленим цим договором. Наказом т.в.о начальника Льотної академії Національного авіаційного університету № 967/о від 01.11.2021 року студента [PERSON] переведено на 4 курс, як такого що виконав навчальний план 3го курсу освітнього ступеню «бакалавр». Наказом начальника Льотної академії Національного авіаційного університету № 945/о від 08.11.2022 року, студента 4 курсу, факультету льотної експлуатації, навчальної групи 318, [PERSON] , який навчається на заочній формі за спеціальністю 272 "Авіаційний транспорт", освітньо-професійною програмою "Льотна експлуатація повітряних суден" освітнього ступеня "Бакалавр" за контрактом, з 04.11.2022 року було відраховано з навчального закладу за невиконання індивідуального навчального плану. На виконання ухвали суду про витребування доказів, представником позивача в системі «Електронний суд» було надано копію екзаменаційно залікового листа від 26.10.2021 року № 776/1 за 6 навчальний семестр 2020-2021 навчальних років стосовно студента ФЛЄ та ОПР заочної форми навчання [PERSON] , зі змісту якого вбачається, що відповідачем не було складено ряд дисциплін. Судом проаналізовано, що поруч із зазначенням 3х дисциплін на копії екзаменаційно залікового листа від 26.10.2021 року № 776/1 за 6 навчальний семестр 2020-2021 не вказано ані оцінку, ані особистий підпис викладача відповідної дисципліни, що свідчить про не складання відповідачем сесії. Отже судом встановлено, що позивач видаючи наказ про переведення на наступний курс [PERSON] , як особу яка виконала навчальний план третього курсу, достеменно знав про не здачу відповідачем [PERSON] шостої сесії, оскільки на копії зазначено дату та особистий підпис уповноваженої посадової особи навчального закладу. Такі дії позивача не узгоджуються як з вимогами законодавства України, так і з договором №762/20-ф про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та відповідачем [PERSON] . Відповідно до ст. 73 Закону України заклад вищої освіти відповідно до законодавства та статуту може надавати фізичним та юридичним особам платні послуги за умови забезпечення надання належного рівня освітніх послуг як основного статутного виду діяльності. Порядок надання платних освітніх та інших послуг, включаючи порядок визначення їх вартості для здобувачів вищої освіти, встановлюється центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку і торгівлі, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової, бюджетної, податкової політики. Особі, яка відрахована із закладу вищої освіти у порядку, визначеному цим Положенням (крім відрахування у зв`язку із завершенням навчання за відповідною освітньою програмою, а також у разі, якщо особа не приступила до занять), видається академічна довідка. Статтею 63\~Закону України\~«Про освіту»\~встановлені обов`язки\~осіб,\~які навчаються\~у закладах\~вищої освіти,\~зокрема,\~вони зобов`язані: 1)\~дотримуватися вимог\~законодавства,\~статуту та\~правил внутрішнього\~розпорядку закладу\~вищої освіти; 2) виконувати вимоги з охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, протипожежної безпеки, передбачені відповідними правилами та інструкціями; 3) виконувати вимоги освітньої програми (індивідуального навчального плану), дотримуючись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання. Відповідно до частини 1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» підставами для відрахування здобувача вищої освіти є:1)\~завершення навчання\~за відповідною\~освітньою (науковою)\~програмою; 2)\~власне бажання; 3)\~переведення до\~іншого закладу\~освіти; 4)\~невиконання індивідуального\~навчального плану; 5) порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання;6) інші випадки, передбачені законом. Відповідно до ч.6 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у закладах вищої освіти, а також порядок надання їм академічної відпустки визначаються\~положенням, затвердженим центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Поновлення та переведення здобувачів вищої освіти здійснюється з урахуванням вимог до вступників на відповідні освітньої програми. Частиною другою\~Положення про\~порядок відрахування,\~переривання навчання,\~поновлення і\~переведення осіб,\~які навчаються\~у закладах\~вищої освіти,\~та надання\~їм академічної\~відпустки від\~07.02.2024\~року визначено\~питання відрахування\~здобувачів вищої\~освіти.\~Зокрема,\~Перелік обставин,\~що вважаються\~невиконанням індивідуального\~навчального плану,\~визначається Положенням\~про організацію\~освітнього процесу\~в закладі\~вищої освіти\~із дотриманням\~сукупності таких\~вимог: «…. факт невиконання індивідуального навчального плану встановлюється за результатами підсумкового контролю або атестації здобувачів;..». Таким чином, суд вважає обґрунтованою позицію відповідача [PERSON] про те, що відповідно до Наказу міністра освіти України №245 від 15.07.1996р."Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти" пункту 14 абзацу 5. "відрахування студентів за академічну неуспішність" він мав би бути відрахований з навчального закладу, не отримував виклику на сесії та вважав, що договір між ним та навчальним закладом розірвано, а вимоги позивача про стягнення коштів за послуги, які він не отримував є необґрунтованими. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. На підставі ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 903 ЦК України, передбачено, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Проаналізувавши надані сторонами матеріали, суд прийшов до висновку, що відповідно до п.4 ч. 1ст. 46 Закону України «Про вищу освіту», Положення про порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у закладах вищої освіти, та надання їм академічної відпустки від 07.02.2024 року, статті 63 Закону України «Про освіту» позивач мав відрахувати відповідача у зв`язку з невиконанням індивідуального навчального плану та безпідставно перевів відповідача на 4 курс, внаслідок чого було штучно створено умови для сплати послуг за навчальний рік. Позивачем не було надано суду обґрунтування використаного позивачем часового проміжку для відрахування відповідача, який не виконав індивідуальний план з навчання, та відповідно до норм чинного законодавства України підлягав відрахуванню. Таким чином, суд вбачає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст..141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у позові, судові витрати залишити за позивачем. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed