Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

короткий зміст позовних вимог. 11.09.2025 до Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Швець Д. Ю. до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство оборони України, [INFO] , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач [PERSON] проживала спільно з [PERSON] з 09.03.2015 до дня смерті останнього, як чоловік та дружина в будинку, що належав [PERSON] ( [ADDRESS] ). Вони разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільні витрати на купівлю майна. Шлюб не реєстрували, оскільки в цьому не вбачали потреби. 03.03.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України [PERSON] було мобілізовано. Після мобілізації [PERSON] від неодноразово перераховував гроші на банківську карту позивача, а вона через поштовий сервіс «Нова пошта» відправляла [PERSON] речі та продукти харчування. [INFO] при виконанні бойових завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини, [PERSON] загинув. Необхідність встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу позивачу потрібно для отримання матеріальних виплат та отримання гарантій, що передбачені ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» у зв`язку зі смертю чоловіка-військовослужбовця. [PERSON] зверталася із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу до Томашпілького районного суду Вінницької області, однак ухвалою суду від 02.09.2025 у справі №146/1062/25 та ухвалою суду від 16.04.2024 №146/523/24 заяви [PERSON] залишено без розгляду через наявність спору про право. Враховуючи викладене, позивач звертається до суду в порядку загального позовного провадження та просить встановити факт її спільного проживання із [PERSON] однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Рух справи, позиція суду. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2025 справу передано на розгляд судді Гуцолу М.П. (а.с. 41). Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 11.09.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 09.10.2025, залучено Міністерство оборони України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с. 42). 07.10.2025 через систему «Електронний суд» надійшла заява відповідача [PERSON] про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с. 53-54). Ухвалою суду від 08.10.2025 задоволено заяву представника позивача- адвоката Швеця Д.Ю. про проведення судового засідання по справі в режимі відеоконференції ( а.с. 58). 09.10.2025 через систему «Електронний суд» представником Міністерства оборони України Панасюком В.М. подано письмові пояснення третьої особи щодо позову (а.с. 62-65), у яких викладено норми чинного законодавства щодо визначення терміну «сім`я» та наведено висновки Верховного суду у категорії справ щодо встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Також у прохальній частині пояснень представник Міністерства оборони України просить суд залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [INFO] . Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до п.9 постанови Кабінету Міністрів України №154 від 23.02.2022 «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки» серед покладених завдань на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є оформлення документів для призначення та виплати Міноборони одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців. Ухвалою суду від 09.10.2025 клопотання представника Міністерства оборони України Панасюка В.М. задоволено та залучено до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [INFO] (а.с. 71). Ухвалою суду від 23.10.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті, у відкрите судове засідання викликано у якості свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Судове засідання справі №143/861/25, призначене на 13.11.2025 о 13 год. 00 хв. провести в режимі відео конференції з Томашпільським районним судом Вінницької області (а.с. 84-85). 29.10.2025 через систему «Електронний суд» представником [INFO] Манзюк Х.О. подано письмові пояснення третьої особи щодо позову (а.с. 104-111). У своїх поясненнях представник третьої особи зазначає, що позивачем у справі не доведено факту її проживання із [PERSON] однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, оскільки не додано жодних доказів того, що ними спільно створювалось нерухоме майно внаслідок їх спільної праці, спільними зусиллями, внаслідок чого вони отримувала спільні чи особисті доходи, ведення [PERSON] та [PERSON] спільного господарства, побуту та бюджету. Також вказувала на те, що показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Враховуючи викладене, вважала, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту її проживання з загиблим військовослужбовцем [PERSON] . Позивач та її представник- адвокат Швець Д.Ю. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Представник Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, в письмових поясненнях третьої особи щодо позову просив розгляд справи проводити без його участі (а.с. 62-65). Представник [INFO] в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 102). Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні сторін, їх представників, допитавши свідків, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Встановлені судом обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] проживала спільно з [PERSON] з 09.03.2015 до дня смерті останнього, як чоловік та дружина в будинку, що належав [PERSON] ( [ADDRESS] ), вели спільне господарство, підтримували фактичні шлюбні відносини. Вказаний факт підтверджується довідкою, що видана Стінянським старостинським округом Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області за №114 від 11.04.2023, у які зазначено, що [PERSON] дійсно проживала в цивільному шлюбі з [PERSON] , який загинув при виконанні бойових дій [INFO] , проживали разом та вели спільне господарство з 09.03.2015 (а.с. 13). Після мобілізації [PERSON] від систематично перераховував гроші на банківську карту позивача, що підтверджується копіями платіжних інструкцій АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ( а.с. 17-23). З березня 2022 року по травень 2022 року грошове забезпечення та додаткова винагорода [PERSON] перераховувались на рахунок довіреної особи [PERSON] , що підтверджується відповіддю на адвокатський запит військової частини [NUMBER] (а.с. 10-12), випискою по рахунку з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ( а.с. 7). Згідно з оглянутими фотосвітлинами, на яких зображені позивач з [PERSON] вони зображені у різний період часу на святкуванні ювілеїв, весіль рідних, випускного внучки, у відпусках [PERSON] тобто були пов`язані спільним побутом та проводили час разом (а.с. 28-33). [PERSON] оплачувала комунальні послуги та інтернет-послуги у будинку, де зареєстрований [PERSON] , що підтверджено копіями квитанцій АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ( а.с. 14-16). [INFO] при виконанні\~бойових завдань,\~пов`язаних із\~захистом Батьківщини,[PERSON] загинув, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.03.2023 (а.с. 8). З довідки №173 від 19.05.2025, що видана Стінянським старостинським округом Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області слідує, що поховання [PERSON] здійснювали [PERSON] та [PERSON] (а.с. 26). [PERSON] зверталася із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу до Томашпілького районного суду Вінницької області, однак ухвалою суду від 02.09.2025 у справі №146/1062/25 та ухвалою суду від 16.04.2024 №146/523/24 заяви [PERSON] залишено без розгляду через наявність спору про право (а.с. 24-25). В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] є її батьком. Після розірвання шлюбу її батьків в 2012 році, [PERSON] залишилася проживати з батьком, а з 09.03.2015 з ними також почала проживати позивач [PERSON] . Разом із [PERSON] позивач вела спільне господарство, коли [PERSON] був відсутній по роботі на декілька діб господарством займалась [PERSON] самостійно. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що в 2022 році купували у [PERSON] в с. Стіна телицю, згодом купували і телятко. Свідок [PERSON] повідомила, що з [PERSON] знайома років [ADDRESS] , вони разом їздили на роботу. Свідку відомо, що позивач проживала разом із [PERSON] , його батьками та його дочкою, між [PERSON] та [PERSON] були добві відносини, вони разом відвідували усі свята та жили гарно як подружжя. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] знає з 1980 року. Пояснила суду, що спочатку [PERSON] проживла у м. Томашпіль, а 10 років назад вийшла заміж в с. Стіна і там проживала, вони разом із [PERSON] жили як чоловік та дружина, разом працювали та тримали господарство. Свідок [PERSON] пояснила, що з 2015 року [PERSON] почала жити з [PERSON] в с. Стіна. Коли його мобілізували [PERSON] ще 2 роки проживала там, а зараз живе у м. Томашпіль. [PERSON] з [PERSON] не були одружені, однак жили разом, свідок гостювала у них вдома. [PERSON] неодноразово приїздив до [PERSON] на роботу. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] проживала разом [PERSON] з березня 2015 року в с. Стіна в будинку [PERSON] , вони вели разом господарство, садили городи, косили сіно, годували худобу. Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права. Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина перша статті 315 ЦПК України). Отже, справи про встановлення фактів розглядаються за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду за умов, якщо факти, які підлягають встановленню, мають юридичний характер, тобто відповідно до закону викликають юридичні наслідки - виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 305/279/16-ц (провадження № 61-30299св18)). Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач [PERSON] зазначала, що встановлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю з [PERSON] необхідно для вирішення питання щодо звернення із заявою для отримання грошових виплат, які гарантовані державою України вразі загибелі військовослужбовця. В силу ч. ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно роз`яснень Верховного Суду України, які містяться у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і тому подібне. Згідно вимог ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Згідно з частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частина третя статті 89 ЦПК України). Про сімейні відносини та факт спільного проживання однією сім`ю [PERSON] та [PERSON] стверджують світлини, на яких вони зображені спільно у різний період їх життя та в різній обстановці. Опосередковано про довірливі сімейні стосунки між [PERSON] та загиблим [PERSON] свідчить факт, що вона була вказана його довіреною собою при несенні ним військової служби та на її рахунок надходило грошове забезпечення та додаткова винагорода військовослужбовця [PERSON] з березня 2022 року по травень 2022 року. Про ведення і планування спільного побуту, витрат і планів [PERSON] та [PERSON] в період з 09.03.2015 підтвердили суду і допитані свідки. Крім того, саме до місця фактичного проживання [PERSON] було доставлено тіло загиблого військовослужбовця [PERSON] , і саме вона разом і з [PERSON] організовувала його поховання. Отже, належними та допустимими доказами встановлено, що з 09.03.2025 і по день загибелі [PERSON] та [PERSON] проживали разом, вели спільне господарство, мали загальний бюджет, опікувалися одне одним, мали взаємні права та обов`язки, що свідчить про наявність між ними сталих відносин притаманних подружжю. Суд також зазначає, що предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. У разі заперечення заінтересованих осіб (батьки, діти, інші родичі загиблого військовослужбовця), які мають право на отримання грошової допомоги, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу не підлягає встановленню в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право. Разом з тим, відповідач не заперечує факт спільного проживання [PERSON] з її батьком [PERSON] , який загинув. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 29 січня 2024 року у справі №185/9339/21 дійшов переконання, що якщо право на позов існувало на момент звернення до суду, то спір має бути розглянутий по суті, будь-які зміни у спірних відносинах не можуть впливати на правовий результат вирішення спору по суті судом. З врахуванням наведених вище аргументів суд прийшов до переконання про беззаперечне доведення факту проживання [PERSON] та [PERSON] з 09.03.2025 і до моменту його загибелі однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, з веденням спільного господарства та наявністю взаємних прав та обов`язків, та, відповідно, про необхідність задоволення такої її позовної вимоги. Розподіл судових витрат між сторонами. На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності, визначеним ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат з [PERSON] на користь позивача не вбачається. На підставі викладеного та

Outcome: approved