Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

У червні 2025 року ПрАТ «АК «Київводоканал» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 80 785,19 грн, 3% річних у розмірі 8 891,99 грн, інфляційні втрати у розмірі 46 733,15 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 41,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є споживачами житлово-комунальних послуг за адресою [ADDRESS] . Частиною 7 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Так, 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» №110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК «Київводоканал», що перейменоване на ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік та водопостачання» витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» від 03.12.2020 внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та змінено моделі організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг і запроваджено поняття індивідуального договору про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. 31.05.2021 на офіційному веб-сайті vodokanal.kiev.ua) опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ «АК «Київводоканал» про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, у зв`язку з чим з 01.07.2021 вказаний договір вважається укладеним. Крім того, пунктом 7 Договору визначено, що плата за послуги включає також плату за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідачі від послуг у встановленому чинним законодавством порядку, не відмовилися. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Враховуючи викладене, у зв`язку з неповною та несвоєчасною оплатою відповідачами спожитих в період з 01.12.2016 по 31.03.2025 житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, в останніх виникла заборгованість у загальному розмірі 80 785,19 грн. На вказану суму заборгованості позивачем було нараховано 3% річних у розмірі 8 891,99 грн та інфляційні втрати у розмірі 46 733,15 грн. З огляду на наведене, позивач просить стягнути солідарно на свою користь із відповідачів вказану вище заборгованість, понесені ним витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у розмірі 41,00 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2025 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 16.06.2025 позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою суду від 01.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачам встановлено строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. Відповідачі у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надали, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, не заперечуючи при цьому щодо заочного розгляду справи. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких заяв та клопотань не подали. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання позивачем як виконавцем житлово-комунальних послуг централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення. Повідомленням визначено, що фізична особа, що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору, у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення наданих послуг. Таким чином, відповідачі отримували послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення з використанням внутрішньобудинкових мереж за адресою [ADDRESS] на підставі договору, оскільки після розміщення повідомлення та договору у вищевказаній газеті на адресу ПАТ «АК «Київводоканал» жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідачів не надходило. Разом з тим, факт реєстрації відповідачів за вказаною вище адресою підтверджується наданою до суду відповіддю Подільської районної в місті Києві державної адміністрації. Згідно з п. 1.1 вказаного договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 3.1 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово- комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків ї правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово- комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є, зокрема, суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За приписами статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на момент існування взаємовідносин), пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. З огляду на те, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг, відповідно до постанови Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13. Однак відповідачі в порушення умов договору та вимог, що передбачені наведеними вище нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01.12.2016 по 31.03.2025 житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не виконали належним чином, внаслідок чого у останніх виникла заборгованість у розмірі 80 785,19 грн, яка підтверджується довідкою та розрахунком заборгованості. Сумнівів щодо правильності проведення позивачем розрахунку заборгованості в суду немає. Статтею 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних сплат. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, до стягнення з відповідачів підлягають 46 733,15 грн інфляційних втрат та 8 891,99 грн як 3% річних, нарахованих позивачем у відповідності до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. На час розгляду справи судом відповідачами не надано жодних доказів, які б свідчили про сплату ними заборгованості у добровільному порядку, наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачами не спростований. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладене, оцінивши всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в загальному розмірі 136 410,33 грн, що складається із основної заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 80 785,19 грн, інфляційних втрат у розмірі 46 733,15 грн та 3 % річних у розмірі 8 891,99 грн є обґрунтованими та доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при подачі даного позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2111 від 22.05.2025. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із урахуванням наведеного, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 3028,00 грн, а саме - з кожного з них по 1009,33 грн. Крім того, матеріалами справи підтверджується факт понесення позивачем витрат, пов`язаних з отриманням відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 41,00 грн. Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів. Таким чином, вказана сума витрат також підлягає стягненню на користь позивача із відповідачів - по 13,66 грн з кожного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved