Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення просить суд: встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] (при народженні [PERSON] ), який помер [INFO] - є дідом заявника; встановити факт, що дід заявника [PERSON] (при народженні [PERSON] ) народився [INFO] у м. Новомосковськ (нині місто Самар) - на землях, що входили на момент його народження до складу УРСР; встановити факт проживання на території, а саме, що прадід заявника [PERSON] постійно проживав на землях, що входили на момент його постійного проживання до складу УНР, УРСР, вказуючи на те, що прямі документи, що підтверджують родинні зв`язки, не збереглися, наявні лише копії, прізвища та імена заявлених осіб в документах змінювалися, документи містять помилки та друкарські помилки. Після звернення до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області заявнику зауважено про необхідність звернення до суду із заявою про встановлення заявлених фактів, тому заявник вимушена звернутися з даною заявою до суду. Встановлення заявлених фактів заявнику необхідно для отримання громадянства України. 05 листопада 2025 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, призначено судовий розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи. Представник заявника [PERSON] та заявник [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду заяви повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили. Представник заінтересованої особи Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Чайка Н.В. в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечила в повному обсязі з підстав, що містять письмові заперечення, долучені до матеріалів справи, додатково зауважила, що заявник до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області із заявою про отримання громадянства України не зверталась та не надала належних документів на підтвердження заявлених фактів. Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Статтею 5 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначено в ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України. За нормою частини другої ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що за даними свідоцтва про народження від 18.11.1982 року, актовий запис № 4896, [PERSON] , [INFO] , батьком зазначено - [PERSON] , мати - [PERSON] . За даними свідоцтва про народження від 24.01.1956 року, актовий запис № 17, [PERSON] , [INFO] , уродженка Магаданської області, батько - [PERSON] (росіянин), мати - [PERSON] (єврейка). За даними архівної довідки, виданої Державним архівом Дніпропетровської області від 12.09.2022 року № Д-2081/0/217-22, в книзі реєстрації актів цивільного стану відділу ЗАГС при Новомолсковському виконкомі Катеринославського округу є актовий запис № 93 від 12 квітня 1926 року про народження [INFO] дитини чоловічої статі на ім`я, по батькові та прізвище « [PERSON] ». Батько - « [PERSON] », українець, 26 років; мати - « [PERSON] », українка, 26 років; місце проживання батьків - [ADDRESS] . Прізвища, імена, по батькові записані відповідно до тексту документа; орфографія збережена. Також повідомлено, що у книзі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Катеринославського округу за 1926 рік актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , немає. За даними особового листа № 207749, короткої автобіографії, інших архівних документів [PERSON] , [INFO], єврей, уродженець м. Сімферополя, з 1903 року проживав в м. Сімферополі, в м. Харкові, має доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а можливість внести зміни в документи в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту допущення орфографічних помилок у прізвищі заявника, допущених у належних йому документах. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Таким чином, надавши оцінку наявним у справі доказам, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для встановлення заявлених заявником фактів, з огляду на відсутність доказової бази на їх доведення та доказів встановлення ланцюгу родинних відносин між заявником та заявленими особами. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, задоволенню не підлягає. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed