Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 602/2165730-СК від 05.01.2016 у розмірі 32 658. 66 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 05.01.2016 між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №602/2165730-СК, підписання якого акцептував пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті банку: www.tascombank.com.ua та беззастережно приєднався до умов договору. Строк дії кредитного ліміту за кредитним договором становить 365 днів з моменту повідомленням банком про факт встановлення кредитного ліміту, при цьому після закінчення зазначеного періоду, строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується, окрім випадків, якщо банк прийняв рішення не продовжувати строк дії кредитного ліміті та направленням клієнтом до банку письмової заяви про відмову від користування лімітом кредитної лінії та/або про закриття поточного рахунку. 15 травня 2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/19-Ф, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 602/2165730-СК, укладеним між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 32 658, 66 грн, з яких: 15 864. 88 грн - заборгованість за тілом кредиту; 13 779, 43 заборгованість за відсотками, 3014,35 заборгованість по комісії. Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов не надала, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не зверталася. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, про причини своєї неявки суд не повідомила. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 05.01.2016 між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено заяву-договір № 602/2165730-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з встановленням кредитного ліміту) кредитна картка «Класична». Підписавши заяву- договір, відповідач підтвердила, що акцептує публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті банку: www.tascombank.com.ua, на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, і беззаперечно приєднується до умов договору (з усіма змінами та доповненнями, що відбулися протягом дії цієї заяви-договору). Просить відкрити поточний рахунок та оформити платіжну картку згідно інформації, наведеної у заяві на випуск електронного платіжного засобу, встановити на її поточний рахунок у гривні кредитний ліміт в рамках кредитного продукту «Кредитна картка «Класична» для здійснення операцій за рахунком, сума яких перевищує залишок грошових коштів на рахунку, в межах якого має право здійснювати операції за рахунок наданого банком кредиту. Надає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку згідно внутрішніх нормативних документів банку. Підписанням заяви-договору, підтвердила, що дана заява-договір є невід`ємною частиною договору. Підтвердила, що ознайомлена із змістом цієї заяви-договору. Договору з всіма додатками до нього та повністю з ним згодна, умови заяви-договору та договору є зрозумілими та обов`язковими для виконання та заперечення щодо них відсутні. Достовірність усіх даних, вказаних в заяві-договорі, підтверджує (а.с. 5). Крім того, 05.01.2016 [PERSON] підписала додаток 1 до заяви-договору № 602/2165730-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з встановленням кредитного ліміту) з графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредитного ліміту та реальної процентної ставки за користування кредитним лімітом, у якому зазначено, що кредитний ліміт надається на споживчі цілі, строком на 365 днів з автоматичною пролонгацією на такий саме строк із встановленням на поточний рахунок ліміту кредитної лінії, розмір ліміту кредитної лінії 1 000,00 грн (мінімальний), 100 000, 00 грн (максимальний), процентна ставка за користування кредитною лінією відповідно до діючих у банку тарифів та обраного позичальником пакету послуг (зворотня сторона а.с. 5-6). Також, 05.01.2016 [PERSON] підписала власноручним підписом заяву-анкету на отримання кредитного ліміту та заяву про відкриття поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися із використанням електронних платіжних засобів (зворотня сторона а.с. 6, 7). Згідно з розрахунком заборгованості за період з 15.05.2024 по 30.06.2025 станом на 30.06.2025 заборгованість [PERSON] за кредитним договором 602/2165730-СК від 05.01.2016 складає 32 658,66 грн (а.с. 10). 15 травня 2024 року між АТ «Таскомбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № НІ/11/19-Ф, у відповідності до умов якого АТ «Таскомбанк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Таскомбанк» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.11-13). 15.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Акціонерним товариством «Таскомбанк» було укладено акт прийому-передачі реєстру права вимоги за договором факторингу № НІ/11/19-Ф, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр прав вимоги, після чого, з урахуванням пункту 2.1 договору факторингу №НІ/11/19-Ф від 15.05.2024, від клієнта до фактора переходять права вимоги боргу від позичальника і фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх боргів (а.с. 14). Згідно з платіжною інструкцією від 15.05.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило Акціонерному товариству «Таскомбанк» 5388554,98 грн плату за відступлення права вимоги. Згідно з витягом з Реєстру права вимоги до договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за кредитним договором № 602/2165730-СК від 05.01.2016, сума заборгованості [PERSON] становить 32 658, 66 грн (а.с.16). Мотиви, з яких виходить суд, застосовані норми права та висновки суду. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За замістом норми ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як встановлено в ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України). Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо, безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. За змістом пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. З урахуванням того, що у наданих до позовної заяви матеріалах відсутні виписки з особового рахунку відповідача, а саме рух коштів, відповідно, суд вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт того, що відповідач дійсно отримав грошові кошти у вигляді кредитного ліміту та у якій саме сумі, а також наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку, як про це зазначає позивач. За офіційним тлумаченням ч. 4 ст. 42 Конституції України в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 у справі № 1-12/2013 участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин і свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту, з огляду на що споживач послуг банку приєднується лише до тих умов, з якими він ознайомлений, а банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Розрахунок заборгованості в даному випадку не є первинним документом банку, отже є не належним доказом використання відповідачем кредитних коштів у межах кредитного ліміту. Стверджуючи про факт надання відповідачу кредиту шляхом встановлення кредитного ліміту на виданій відповідачу платіжній картці, позивач не надав до суду жодного належного доказу в підтвердження викладених обставин, не надано жодних доказів, які б свідчили про перерахування коштів відповідачу, ані довідки про проведення транзакції, ані банківської виписки щодо перерахування коштів, ані квитанції про перерахування коштів, тощо. За таких умов в ході розгляду справи позивач не довів факту видачі відповідачу кредитних коштів у заявленому позивачем розмірі, а також підстав нарахування та розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, тому відсутні правові підстави для стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] . Суд зазначає, що у позовній заяві не вказано, що позивач не має змоги надати відповідні докази разом з позовною заявою. Надалі будь-яких письмових звернень до суду із зазначенням доказів, які бажає долучити позивач, із зазначенням об`єктивних причин неможливості їх надання або клопотання про їх витребування останній не подавав. При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані стороною під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). З огляду на викладене суд позбавлений можливості в повній мірі встановити обсяг прав та обов`язків сторін договору, строк набрання чинності цим договором, виконання інших умов, яких досягли сторони при укладенні договору, та встановлення яких є необхідним для правильного вирішення цієї справи. При цьому, відповідно до ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Ураховуючи вищенаведений аналіз поданих позивачем доказів, приписів чинного законодавства та правових позицій Верховного Суду, які є обов`язковими до застосування, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних і достатніх доказів на підтвердження того, що правопопередником позивача на користь відповідача були перераховані кошти. З огляду на викладене суд вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, отже судовий збір та судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі статей 525, 627-629, 1054 ЦК України та

Outcome: dismissed