Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал»» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , яким просить стягнути з останньої суму заборгованості за кредитним договором №С11.176.76304 від 26.08.2017 року у розмірі 19048,98 гривень, а також понесені судові витрати. Позовна заява обґрунтована тим, що 26.08.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № С11.176.76304. Так, відповідач [PERSON] звернулась до ПАТ «Ідея Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим уклала Кредитний договір № С11.176.76304. На підставі укладеного договору Банк відкриває відповідачу поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, в тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу. Банк на виконання умов договору про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки надав позичальнику кредитний ліміт в сумі 5000,00 грн. строком до 17.02.2021 року, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом із процентами (24% річних) та іншими платежами згідно умов договору. У зв`язку з неповерненням заборгованості за договором № С11.176.76304 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки та відповідно до довідки розрахунку заборгованості відповідача станом на 03.12.2020 становить 16807,28 гривень, яка складається із: заборгованості за основним боргом - 5000,00 гривень, заборгованості за нарахованими та не сплаченими відсотками - 11807,28 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями - 0,00 гривень. 03.12.2020 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 12/90. Відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» прийняло на себе право вимоги у тому числі і до [PERSON] за договором № С11.176.76304 від 26.08.2017 року, укладеного між АТ «Ідея Банк» та відповідачем. У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язання за договором ТОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал" нарахувало відповідачу за весь час прострочення 3% річних за користуванням кредитом в розмірі 544,17 гривень та заборгованість за інфляційними витратами в розмірі 1697,53 гривень. Отже загальна сума заборгованості відповідача - [PERSON] станом на 10.01.2022 року, становить 19048,98 гривень, що складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 5000,00 гривень, заборгованості за нарахованими та не сплаченими відсотками 11807,28 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 0,00 гривень, заборгованість за 3% річних за користування кредитом 544,17 гривень, заборгованість за інфляційними витратами 1697,53 гривні, яку до теперішнього часу відповідач добровільно не сплатила, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача на його користь вищевказану суму заборгованості. З витягу до акту приймання-передавання справ та речових доказів Харківського районного суду Харківської області від 01.04.2022 року вбачається, що на виконання розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 за № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» та Закону України «Про внесення змін до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» щодо визначення територіальної підсудності судових справ» від 03.03.2022 №2112-ІХ, якими змінено територіальну підсудність справ, зазначену справу 01.04.2022 року передано до Полтавського районного суду Полтавської області. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 11.12.2023 року зазначену цивільну справу - передано для розгляду за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказану цивільну справу передано в провадження суді Лук`яненко С.А . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 лютого 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, в позовній заяві просив розглядати справу без участі представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату та час судового засідання повідомлялась своєчасно і належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, які повернулись на адресу суду з поштовим повідомленням «адресат відсутній за вказаною адресою», а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відповідач причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду не надходило. Враховуючи викладені обставини, суд вважає можливим проводити розгляд справи без участі сторін, за наявними матеріалами справи. В зв`язку з тим, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до ПАТ «Ідея Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву та кредитний договір № С11.176.76304 від 26.08.2017 року, відповідно до умов якого отримала кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 5000,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24,00% та плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміні та розмірах, визначених договором. Підписання клієнтом кредитного договору, підтверджує, що позичальник ознайомлений з графіком щомісячних платежів за кредитним договором, яким передбачено сплата тіла кредиту, проценти та комісія і розрахунком сукупної вартості кредиту. ПАТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредитні кошти розмірі 5000,00 гривень. В порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] свої зобов`язання не виконала, у зв`язку із чим, за кредитним договором № С11.176.76304 від 26.08.2017 року станом на 03.12.2020 року виникла заборгованість на загальну суму 16807,00 гривень, що складається з: заборгованості за основним боргом в розмірі 5000,00 гривень, заборгованість за нарахованим та несплаченими відсотками в розмірі 11807,28 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями - 0,00 гривень. 03.12.2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №12/90. Відповідно до п.2.1 договору факторингу №12/90 від 03.12.2020 року, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», клієнт віступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначиних цим договором. Пунктом 2.2 договору факторингу встановлено, що право вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором відступаються (пердаються) в розмірі заборгованості перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому виглчдв в день укладання цього договору та передається а день укладання цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору. Пунктом 8.1 договору факторингу передбачено, що передача документації здійснюється за актом приймання-передачі документації, який підписується сторонами за формою, що наведена в додатку №2 цього договору. Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами ч. 1 ст. 1047 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України, договір позики, коли позикодавцем є юридична особа, а також кредитний договір (у всіх випадках) укладаються у письмовій формі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. На підтвердження факту переходу прав вимоги від первісного кредитора - АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «Профіт Капітал», останнім надано, зокрема, договір факторингу №12/90 від 03.12.2020 року та дві квитанції, які підтверджують оплату суми фінансування в якості виконання даного договору. Позивачем не надано та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження переходу права грошової вимоги за кредитним договором до відповідача - [PERSON] . Реєстр боржників, як додаток до Договору, позивачем не наданий. Правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №910/16109/14 визначає, що належними та допустимими доказами відступлення права вимоги є докази, які підтверджують належність виконання правонаступником своїх фінансових зобов`язань за договором відступлення прав вимоги, у зв`язку з чим перехід прав та обов`язків до правонаступника можуть підтверджувати відповідні первинні документи. Суд враховує також, що за умовами договору факторингу № 12/90 від 03 грудня 2020 року визначено, що передача документації здійснюється за актом приймання-передачі документації, який підписується сторонами за формою, що наведено в додатку № 2 до договору факторингу, проте вказаного додатку стороною позивача суду не надано. Таким чином перехід права грошової вимоги від ПАТ "Ідея Банк" до ТОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал" за кредитним договором № С11.176.76304 від 26.08.2017 року не підтвержено належними доказами. Отож, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч. 2 ст. 77 ЦПК України. Згідно з ч. 1ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно дост. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал»» не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, а тому у задоволенні таких слід відмовити. За ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачу судовий збір стягненню не підлягає.

Outcome: dismissed