Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулась до суду з вказаним позовом. В обґрунтування вимог вказує, що [INFO] померла її матір [PERSON] . Після смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй майно (житловий будинок [ADDRESS] ). До спадкоємців перешої черги належать діти спадкодавця: [PERSON] та [PERSON] . Відповідач із заявою про отримання спадщини не зверталась. Позивач бажає оформити спадщину, однак, постановою нотаріуса від 11.09.2025 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії по причині відсутності правовстановлюючих документів на майно. Відтак, вирішити вказане питання у позасудовому порядку не виявляється можливим. З огляду на вказане, позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок садибного типу, розташований за адресою: [ADDRESS] , судові витрати залишити за нею. Представник позивача в письмовій заяві просив здійснювати розгляд справи без участі сторони, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в письмовій заяві просила здійснювати розгляд справи без її участі, позов визнала у повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Предметом розгляду справи є питання визнання права власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (в порядку спадкування). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.6). Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на належне їй майно. Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець не склала заповіт, а тому в даному випадку має місце спадкування за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів спадкових справ вбачається, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти [PERSON] та [PERSON] (а.с.12,18-19). Чоловік спадкодавця [PERSON] помер [INFO] (а.с.7, 9). Відповідач [PERSON] відповилась від прийняття спадщини на користь [PERSON] , що стверджується письмовою заявою на ім`я нотаріуса (встановлено з матеріалів спадкової справи №27/2019). [PERSON] у встановленому законом порядку звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, відповідно вважається такою що прийняла спадщину. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою нотаріуса від 11.09.2025 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині відсутності усіх належних документів необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с.22). Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З матеріалів справи слідує, що розглядуваний будинок був збудований [PERSON] в період з 1970 по 1980 роки. Згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно на їх обтяжень» (надалі Закон) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до\~ч.\~3\~Закону речові\~права на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяження,\~що виникли\~до 1\~січня 2013\~року,\~визнаються дійсними\~за наявності\~однієї з\~таких умов: 1)\~реєстрація таких\~прав була\~проведена відповідно\~до законодавства,\~що діяло\~на момент\~їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. До 05.08.1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформлення права власності. Відповідно до цього, єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна та містить його технічні характеристики є технічний паспорт. З матеріалів технічної інвентаризації на спірний будинок слідує, що об`єкт нерухомості було побудовано в 1970 роках (а.с. 33-61). Сплата комунальних послуг за адресою [ADDRESS] здійснюється згідно особового рахунку, оформленого на [PERSON] (а.с.23-32). Відтак, встановленими у справі доказами підтверджено належність розглядуваного будинку спадкодавцю. Беручи до уваги позицію сторони відповідача про визнання позову, те, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті матері, спадщину прийняла відповідно до вимог ст.ст. 1268 ЦК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання за нею права власності на спадкове майно. З огляду на позицію позивача, судові витрати у справі слід залишити за нею та не стягувати з відповідача.

Outcome: approved