Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» до [PERSON] про стягнення заборгованості за електричну енергію. Позовні вимоги\~мотивовано тим,\~що позивач ТОВ «Енера Вінниця» здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії юридичним та фізичним (побутовим) споживачам, відповідно до отриманої ліцензії (Постанова НКРЕ КП від 14 червня 2018 року № 429), починаючи з 01.01.2019 року. Позивач здійснює постачання електроенергії до домоволодіння [PERSON] \~ відповідно до умов публічного договору приєднання договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Особовий рахунок відповідача № [NUMBER] . Відповідач за отримані послуги не сплачує, а тому виникла внаслідок заборгованість у сумі 8979,20 грн. Вказане стало підставою для звернення до суду. Ухвалою від 05.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, постановлено розмістити оголошення про повідомлення відповідача на офіційному веб-порталі судової влади України. Також, цією ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, Подав заяву, у якій просив розглянути справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав. Відповідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд ухвалив без винесення окремого процесуального документа провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що ТОВ «Енера Вінниця» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії згідно постанови НКРЕ КП № 429 від 14 червня 2018 року. Відповідачу надавались послуги з постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , EIC точки обліку: 62Z1328913861945, по особовому рахунку № [NUMBER] . Відповідач має заборгованість перед позивачем за спожиту електричну енергію, що підтверджується довідкою про споживання за період з січня 2021 по серпень 2025 року по особовому рахунку № [NUMBER] ; сальдовими оборотами по споживачу [PERSON] (номер о/р [NUMBER] ). З наданих довідок про споживання встановлено, що відповідач протягом вказаного періоду нарахування вартості наданих послуг здійснив оплату в січні 2023 року - 1300 грн. З жовтня 2021 року споживання відсутні, тому заборгованість, що пред`явлена до стягнення фактично виникла до жовтня 2021 року. Згідно п. 13 абз. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії», упродовж трьох років з 1 січня 2019 року такий електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, яка визначається як область, міста Київ та Севастополь, Автономна Республіка Крим, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу (ч.1ст.56 Закону України «Про ринок електричної енергії»). Відповідно до п.3.2.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року, договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії (абз. 4, 5 ч. 13 Розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону). Фактичне споживання [PERSON] відповідних обсягів електричної енергії та наявність відкритого на її ім`я особового рахунку, а також часткова сплата нею за надані позивачем послуги свідчить про її приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Розрахунковим періодом за Договором є календарний місяць (п.п. 5.8. п. 5 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг). Відповідно до п.п.1 п. 6.2. Договору, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору. Згідно із п.1 ч.3\~ст.58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України\~передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1\~ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За приписами\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем прав позивача, оскільки як встановлено з сальдових оборотів відповідач своєчасно та в повному обсязі не оплачував послуги за спожиту електричну енергію, у зв`язку з чим утворився борг за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2021 по 01.08.2025 у сумі 8979,20 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Енера Вінниця». Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved