Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

До Рівненського районного суду Рівненської області звернулося ТОВАРИСТВО З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~"ФК\~АЙКОН ДЕБТ\~КОЛЛЕКШН" (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] (далі\~ відповідач),\~в якій\~просить стягнути\~з відповідачана користь позивача заборгованість за Кредитним договором №1398036 від 28.12.2020, в сумі 6409,40 грн, яка складається з: простроченої заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2999,00 грн, простроченої за комісії і відсотків в розмірі 3410,40 грн та покласти на відповідача понесені судові витрати. Короткий зміст заяв по суті справи. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що що\~07.09.2021 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Сіті Фінанс Груп" укладено договір факторингу №1-07092021 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ "ФК "Сіті Фінанс Груп" за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором №1398036\~від 28.12.2020 укладеним з відповідачем. 07.09.2021 ТОВ "ФК "Сіті Фінанс Груп", як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги №2-07/09/2021, відступив право вимоги за кредитним договором №1398036\~від 28.12.2020 до ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача. 28.12.2020 між ТОВ "Лінеура Україна" та відповідачем укладено кредитний договір №1398036 про надання коштів на умовах споживчого кредиту який був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису який був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Зазначив, що ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. Згідно умов кредитного договору, Товариство надає клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 3000,00 грн дата надання кредиту: 28.12.2020 строк кредиту: 30 днів валюта кредиту: UAH цільове призначення - на споживчі потреби стандартна процентна ставка 1,9 % в день. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 12.06.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 6409,40 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2999,00 грн; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 3410,10 грн. Згідно умов кредитного договору, позика надається шляхом перерахування Товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, вказаний клієнтом. Видача товариством, кредитних коштів підтверджується довідкою, згідно якої відповідно 28.12.2020 на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 3000,00 грн, за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що в свою чергу являється доказом видачі кредитних коштів. Відповідно до умов кредитного договору сторони погодили що підписання договору зі сторони Товариства (позикодавця) шляхом накладення аналогу власноручного підпису директора Товариства та відбитка печатки Товариства, що відтворений засобами копіювання зразок яких наведено в умовах даного договору. На виконання вимог ч. 4 ст. 16 Закону України "Про споживче кредитування" п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач повідомляє, що останнім на адресу відповідача була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором №1398036 від 28.12.2020, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена відповідачем без виконання,\~що і змусило представника позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. 06.10.2025 від позивача через систему електронний суд надійшла заява про розподіл судових витрат, в якій останній просить суд стягнути з відповідача на його користь 10500, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 08.09.2025 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін. Клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 07.09.2021 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Сіті Фінанс Груп" укладено договір факторингу №1-07092021 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ "ФК "Сіті Фінанс Груп" за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором №1398036\~від 28.12.2020 укладеним з відповідачем. 07.09.2021 ТОВ "ФК "Сіті Фінанс Груп", як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги №2-07/09/2021, відступив право вимоги за кредитним договором №1398036\~від 28.12.2020 до ТОВ "Фк Айкон Дебт Коллекшн" у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача. 30.12.2020 між ТОВ "Лінеура Україна" та відповідачем укладено кредитний договір №1407147 про надання коштів на умовах споживчого кредиту який був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису який був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Згідно умов кредитного договору, Товариство надає клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 3000,00 грн дата надання кредиту: 28.12.2020 строк кредиту: 30 днів валюта кредиту: UAH цільове призначення - на споживчі потреби стандартна процентна ставка 1,9 % в день. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 12.06.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 6409,40 грн яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2999,00 грн; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 3410,40 грн. Згідно умов кредитного договору, позика надається шляхом перерахування Товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, вказаний клієнтом. Факт підтвердження видачі, Товариством, кредитних коштів, підтверджується інформаційною довідкою, відповідно до якої 30.12.2020 на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 3000,00 грн, за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що в свою чергу являється доказом видачі кредитних коштів. На виконання вимог ч. 4 ст. 16 Закону України "Про споживче кредитування" позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором №1398036 від 28.12.2020, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена відповідачем без виконання. Доказів повного погашення заборгованості ані перед первісним кредитором, ані перед новим кредитором - позивачем у даній справі відповідач суду не надала. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у ст. 8 Конституції України. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч. 1 ст.3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч.1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У ч.ч. 1,3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Судом встановлено, що умови зазначеного договору в частині своєчасності сплати боргу відповідачем не виконано. Таким чином доведено факт невиконання вимог закону, з боку відповідача, яке тягне можливість примусового стягнення прострочених сум по кредиту. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства ст. 14 ЦК України. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. 07.09.2021 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Сіті Фінанс Груп" укладено Договір факторингу №1-07092021. Відповідно до п. 1.1. Договору факторингу, ТОВ "ФК "Сіті Фінанс Груп" передає грошові кошти в розпорядження ТОВ "Лінеура Україна" за плату, а ТОВ "Лінеура Україна" відступає ТОВ "ФК "Сіті Фінанс Груп" права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами. Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу №1-07092021 від 07.09.2021, заборгованість відповідача становить 6409,40 грн, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2999,00 грн та прострочена заборгованість за процентами в розмірі 3410,40 грн. Відповідно до пп. 6.2.3. п. 6.2 Договору факторингу Права Вимоги переходять до Фактора після підписання Сторонами цього Договору та виконання Фактором вимог п. 7.2 Договору. Згідно п. 7.1. Договору факторингу, в якості ціни за придбання (відступлення) прав вимоги фактор сплачує Клієнту плату (ціна продажу) в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 1 115 257,78 грн без ПДВ. Відповідно до п. 7.2 Фактор здійснює оплату Клієнту шляхом: перерахування суми, що вказана в п. 7.1 цього Договору, на вказані у реквізитах до цього Договору рахунок, протягом 2 (двох) робочих днів з дати підписання Сторонами цього Договору. Відповідно до платіжної інструкції № 42 від 08.09.2021 ТОВ "ФК "Сіті Фінанс Груп" на користь ТОВ "Лінеура Україна" здійснило плату за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №1-07092021 від 07.09.2021 в сумі 1115257,78 грн. Таким чином, Права Вимоги перейшли до Фактора лише 08.09.2021, після виконання вимог п. 7.2 Договору. Однак, вже 07.09.2021 між ТОВ "ФК "Сіті Фінанс Груп" та ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" було укладено договір відступлення права вимоги №2-07/09/2021. Згідно п. 1.1. Договору в порядку та на умовах визначених Договором, Кредитор відступає за плату Новому кредитору належні йому Права Вимоги за Кредитним договором, а Новий кредитор заміняє Кредитора як сторону кредитора у Кредитному договорі, та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. Новий кредитор сплачує Кредитору вартість Прав вимоги, що відступаються (відчужуються), в порядку та на умовах, передбачених Договором. Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.12.2021 у справі № 911/3185/20). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі №910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення частини першої статті 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що перейшло до кредитора. Однак, ТОВ "ФК "Сіті Фінанс Груп" не мало права укладати з ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" договір відступлення права вимоги №2-07/09/2021 від 07.09.2021, оскільки право вимоги від ТОВ "Лінеура Україна" до ТОВ "ФК "Сіті Фінанс Груп" перейшло лише 08.09.2021 після здійснення плати за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №1-07092021 від 07.09.2021. ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором №1398036\~від 28.12.2020 на другому етапі - від ТОВ "ФК "Сіті Фінанс Груп" до ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн". Встановивши, що кредитним договором №1398036 від 28.12.2020, укладеним між ТОВ "Лінеура Україна\~" та відповідачем не порушуються права і законні інтереси ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн", суд приходить до висновку про те, що останнє не має права вимагати від відповідача сплати заборгованості за вказаним вище кредитним договором. З огляду на викладене в позові належить відмовити. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно зі\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, оскільки суд прийшов до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed