Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

Акціонерне товариство «Таскомбанк», в особі представника Гнипи В.В., звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 4205013625 від 20.10.2020 у розмірі 66723,49 грн, з яких: 32415,70 грн заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 4,43 грн заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена); 34303,36 грн заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4205013625, право вимоги за яким відповідно до укладеного договору факторингу між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» і Акціонерним товариством «Таскомбанк» від 17 грудня 2021 року № 171221 перейшло до АТ «Таскомбанк». Відповідач умови кредитного договору не виконує, у зв`язку з чим станом на 01.07.2025 утворилась заборгованість у розмірі 6672349 грн, що обумовило звернення позивача до суду з цим позовом. Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 10.09.2025 прийнято цю позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Повідомлений про розгляд справи представник позивача в судове засідання не з`явився. Відповідно до додаткових пояснень від 20 жовтня 2025 року просив здійснити розгляд справи з урахуванням уточнень та належних доказів. Відповідач, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, в порушення ч. 3\~ст. 131 ЦПК України\~про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши подані докази, дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 20 жовтня 2020 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачем укладено кредитний договір № 4205013625, відповідно до умов якого Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Своїм підписом позичальник погодив, що сума кредиту становить 62650,00 гривень, а строк, на який його надано, визначено як 36 місяців. Відповідно до п.1.4 Договору позичальник доручив кредитодавцю виплатити/сплатити в рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів за наступними реквізитами: 50000,00 грн переказ до запитання на користь [PERSON] надання кредиту зг. кд № 4205013625 від 20 жовтня 2020 року; 9000,00 грн оплата страхового платежу за договором страхування № 4205013625-С від 20 жовтня 2020 року; 650,00 грн - оплата за пакет послуг «Охоронець КредитМаркет 48» за рахунок кредиту кд № 4205013625 від 20 жовтня 2020 року; 800,00 грн оплата страхового платежу за договором страхування № 4205013625-ЛО від 20 жовтня 2020 року; 200,00 грн оплата за електронний ключ доступу до додатку «Support.ua». Згідно з п. 1.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту № 5013625, який є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору всі інші умови кредитного договору, викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР». В паспорті кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5013625 від 20 жовтня 2020 року вбачається, що кредит в розмірі 62650,00 грн надається безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору зі строком на 36 місяців (п. 4 Паспорта кредиту). Відповідно до розділу 5 Паспорта кредиту розмір щомісячних процентів складає 3,45 %, загальні річні проценти 0,01%. 17 грудня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» укладено договір факторингу № 171221, за умовами якого в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього договору та підписується одночасно з ним (п. 2.1. договору факторингу). Пунктом 2.3 цього договору передбачено, що відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийму-передачі реєстру прав вимог згідно додатку № 2 до цього договору, але не раніше оплати фактором суми зазначеної в п.3.1 договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває всі права вимоги визначені цим договором та всі права вимоги за договором поруки. Сторони підписують акт прийому-передачі реєстру прав вимог в день здійснення оплати суми фінансування. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру прав вимог підтверджує факт переходу від клієнта до фактора права вимоги боргу та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до пункту 3.1 цього договору фактор зобов`язаний в день укладення сторонами цього договору сплатити клієнту суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі 467336417,92 грн. Позивачем надано копію реєстру прав вимоги до договору факторингу № 171221 від 17 грудня 2021 року, в якому зазначено: позичальник [PERSON] по договору № 4205013625 від 20.10.2020, сума кредиту 62650,00 грн, дата закінчення договору 20.10.2023 року. Банком надано копію меморіального ордеру № 833437008 від 17 грудня 2021 року про сплату АТ «Таскомбанк» на рахунок ТОВ «ФК «ЦФР» 467336417,92 грн, призначення платежу перерахування коштів згідно договору про відступлення права вимоги № 171221 від 17.12.2021, без ПДВ. Відповідно до повідомлення-вимоги, [PERSON] повідомлений про заборгованість за договором, яка станом на 23.05.2025 становить: основний борг 32415,70 грн, 4,43 грн заборгованість за річними процентами, 34303,36 грн заборгованість за щомісячними процентами та запропоновано протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення, але в будь-якому випадку не пізніше 45 календарних днів з дня направлення банком повідомлення позичальника повернути кредит та сплатити нараховані проценти та штрафні санкції. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № 4205013625 від 20 жовтня 2025 року вбачається, що станом на 03.06.2025 року заборгованість позичальника становить 66723,49 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 32415,70 грн; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) 4,43 грн; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 34303,36 грн. На підтвердження факту надання кредиту та користування кредитними коштами банком до позовної заяви долучено виписку по особовому рахунку [PERSON] за період з 20 жовтня 2020 року по 03 червня 2025 року. Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 ЦК України). Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає, що позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження того, що відповідач 20 жовтня 2020 року уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» кредитний договір № 4205013625. Кредитодавець свої зобов`язання перед Відповідачем за кредитним договором № 4205013625 виконав та надав [PERSON] кредит в сумі 62650,00 грн. Як регламентовано ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження (ст.1080 ЦК України). За сформованою позицією Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору факторингу (глава 73 ЦК України). Оскільки сторонами договору дотримані умови зазначеного договору факторингу, що встановлюють порядок та процедуру відступлення права вимоги за договором, тому суд дійшов висновку, що позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 4205013625. Положеннями ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Всупереч умовам кредитного договору, вимоги про дострокове повернення заборгованості, відповідач не виконав свого зобов`язання щодо повернення кредиту, а тому підлягає задоволенню вимога щодо стягнення простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 32415,70 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Що стосується нарахування відсотків, суд вважає, що вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Банк обґрунтовує свої вимоги в частині нарахування та стягнення відсотків положеннями паспорту кредиту № 5013625, що містить розмір відсотків. Суд зауважує, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 висловлює такий висновок: Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Отже, підписання паспорту споживчого кредиту не може вважатися належним чином укладанням договору про споживчий кредит, дотримання його форми та погодженням умов. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги банку щодо стягнення заборгованості по річним процентам (в т.ч. прострочена) в сумі 4,43 грн та заборгованості по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) в сумі 34303,36 грн, є такими, що підлягають відхиленню. Щодо розподілу судових витрат: Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України. Рішенням суду\~стягнуто на\~корить позивача\~32415,70\~грн,\~що становить\~48,5821%\~від ціни\~позову,\~а тому\~з [PERSON] \~на користь\~Акціонерного товариства\~«Таскомбанк» підлягає\~стягненню судовий\~збір в\~розмірі 1176,85\~грн (2422,40\~грн х 48,6391%).

Outcome: partial