Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом. Зазначивши, що 05 жовтня 2016 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду №\~С01.190.73495 про відкриття кредитної лінії та відкриття кредитної картки. 19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу №\~19/12-2023 відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №\~С01.190.73495 від 05 жовтня 2016\~року перейшло до ТОВ «Оптіма Факторинг». 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 22/12-2023 відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №\~С01.190.73495 від 05 жовтня 2016\~року перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал». Відповідач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із цим утворилась заборгованість за кредитним договором №\~С01.190.73495 від 05\~жовтня 2016\~року в сумі 101953\~грн. 83 коп., з яких заборгованість за основним боргом 41569,63 грн; заборгованість за відсотками 60384,20 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 7 000,00 грн. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 19.09.2025\~року відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання та надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 15.10.2025\~року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Сторони у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі. 03.11.2025 до суду від представника відповідача Юревич І. Ю. через систему Електронний суд надійшов відзив на позовну заяву. Копію ухвали про відкриття провадження від 19.09.2025 відповідач [PERSON] отримала 26.09.2025 (а. с. 104). Строк для надання відзиву на позовну заяву, встановлений судом, закінчився 10.10.2025 року. Відзив подано відповідачем майже через півтора місяців після отримання ухвали про відкриття провадження по справі, клопотання про продовження строку встановленого судом для подання відзиву на позов від відповідача не надходило, а тому суд залишає без розгляду відзив відповідача на позов. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначене справа розглядається без здійснення фіксування судового засідання на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, суд приходить наступного висновку. За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018\~року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. 05 жовтня 2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду №\~С01.190.73495 про відкриття кредитної лінії та відкриття кредитної картки. Відповідно до якої Банк відкрив клієнту поточний рахунок у валюті гривня. Максимальний ліміт Кредитної лінії 200000 грн. Ліміт кредитної лінії 38900 грн. Процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії 42% річних. Згідно довідки-повідомлення до угоди №\~С01.190.73495 про відкриття кредитної лінії та відкриття кредитної картки від 05.10.2016 року №\~С01.190.73495 ПАТ «Ідея Банк» надає відповідачу фінансовий кредит в розмірі 38900,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності на строк 12 місяців, процентна ставка 51,10 % (а. с. 5-10). 19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» було укладено договір факторингу № 19/12-2023 відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» передало ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги (а. с. 55-61). Відповідно до витягу з Реєстру боржників №3 до договору факторингу №\~19/12-2023 від 19.12.2023 року, права вимоги за яким відступаються, та боржників за такими договорами, Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» набуло права грошової вимоги до [PERSON] кредитний договір № С01.190.73495, дата укладення кредитного договору 05.10.2016 року, дата закінчення кредитного договору 05.10.2024 року, сума кредиту 38900, відсоткова ставка 42,0% загальна сума заборгованості 101953,83, кількість днів прострочення 1387 (а. с. 62-64). Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 22/12-2023 відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма\~Факторинг» передало\~ТОВ «Фінансова\~Компанія «Профіт\~Капітал» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги (а.\~с.\~67-71). Відповідно до витягу з Реєстру боржників №3 до договору факторингу №\~22/12-2023 від 22.12.2023 року, права вимоги за яким відступаються, та боржників за такими договорами, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія\~«Профіт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] кредитний\~договір №\~С01.190.73495,\~дата укладення\~кредитного договору\~05.10.2016\~року,\~дата закінчення\~кредитного договору\~05.10.2024\~року,\~сума кредиту\~38900,\~відсоткова ставка\~42,0%\~загальна сума\~заборгованості 101953,83,\~кількість днів\~прострочення 1387 (а. с. 72-74). У разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Позивач у позовній заяві стверджує, що первинний кредитор АТ «Ідея Банк», надав [PERSON] грошові кошти у сумі 38900 грн. строком до 05.10.2024\~року. Доказів надання кредиту строком до 05.10.2024 року суду не надано. Зі змісту позовної заяви вбачається, що у зв`язку з неповерненням кредиту станом на 19.12.2023 року (дата відступлення права вимоги) заборгованість відповідача становить 101953,83 грн., яка складається 41569,63 грн. сума за основним боргом, 60384,2 заборгованість за нарахованими відсотками, на підтвердження чого позивач надав довідку-розрахунок заборгованості за кредитним договором №С01.190.73495 від 05.10.2016 року станом на 19.12.2023\~року. Із наданої довідки-розрахунку не вбачається коли і яким чином утворився основний борг в сумі 41569,63 грн., оскільки як стверджує позивач відповідач отримала кредит у сумі 38900 грн. Також із довідки-розрахунку не можливо встановити за який період нараховані відсотки у сумі 60384,2 грн. та яка відсоткова ставка застосовувалася (а. с. 47). Відповідно до виписки по рахунку відповідача складеної 19.12.2023 року за період з 10.10.2016 року по 23.03.2020 року вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, однак станом на 23.03.2020 року сума у графі «Дебет» дорівнює сумі, яка зазначена в графі «Кредит», а саме 232202,15 грн. З цього суд робить висновок, що станом на 23.03.2020 року у відповідача не було заборгованості перед первинним кредитором за тілом кредиту. Позивачем не надано доказів утворення основного боргу у сумі 41569,63 грн. починаючи з 23.03.2020 року, а відповідно і відсотків за користування кредитом у сумі 60384,2 грн Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. На підставі ст. 509, 512, 517, 526, 530, 1049,1054 ЦК України,

Outcome: dismissed