Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

17.02.2025 позивач звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 06.12.2003 [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] [INFO] , який було зареєстровано Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 549. Від шлюбу сторони мають двох дітей, син [PERSON] ( [INFO] ) та донька [PERSON] ( [INFO] ). На даний час діти є повнолітніми, проте продовжують навчання. [PERSON] є здобувачем вищої освіти 1 курсу Одеського національного університету імені І.І. Мечникова IV рівня акредитації денної форми навчання (за контрактом), спеціалізація 231 соціальна робота, що підтверджується договором № 028-231Д. Термін закінчення навчального закладу 01.07.2029. [PERSON] є повнолітнім, але навчається на 4 курсі І (бакалаврського) рівня вищої освіти факультету Інформаційно-аналітичних технологій та менеджменту Харківського національного університету радіоелектроніки, денна бюджетна форма навчання. Спеціальність 122 Комп`ютерні науки, освітня програма Інформатика, що підтверджується довідкою від 23.01.2025 № 12/50. Відповідач матеріальної допомоги дітям не надає, не спілкується та життям дітей не цікавиться. Діти навчаються на денній формі навчання та не мають змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Позивачка є переселенкою з Донецької області та перебуває в пошуках роботи та постійного доходу не має. Крім того, [PERSON] потребує постійного приймання ліків, обстеження та нагляду лікарів. Також на утриманні позивача знаходяться двоє її батьків пенсійного віку. Враховуючи зазначене, позивачка посилаючись на те, що відповідач є фізично здоровим, військовослужбовцем на посаді молодшого сержанта та має постійний дохід, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей, які продовжують навчання у розмірі 2/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання, чи до досягнення дітьми двадцяти трьох річного віку, в залежності від того яка обставина раніше настане. 24.02.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 19.03.2025 від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, яке ухвалою суду від 26.03.2025 задоволено. 15.07.2025 на виконання ухвали суду від 19.03.2025 від Військової частини [NUMBER] надійшла інформація про усі види доходів (заробітну плату, премії, надбавки та інше) за останні три роки військовослужбовця [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), згідно якої дохід [PERSON] за 2022 рік склав 585\~265,80 грн; за 2023 рік 640\~976,03 грн; за 2024 рік 653\~320,26 грн; за січень 2025 року по травень 2025 року 305\~772,41 грн. 10.09.2025 ухвалою суду вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 22.10.2025 від представника позивача надійшла уточнена позовна заява, у якій він просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 2/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно нараховані, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання сина [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] включно, та до закінчення навчання доньки [PERSON] , [INFO] , чи досягнення нею двадцяти трьох\~річного віку у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. 22.10.2025 ухвалою суду заяву представника позивача про уточнення позовних вимог прийнято до розгляду. Вирішено здійснити розгляд справи з урахуванням уточнених позовних вимог, в редакції заяви, що надійшла до суду 22.10.2025. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. 1 ст.\~44\~ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 06.12.2003 [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] [INFO] , який було зареєстровано Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 549. Від шлюбу сторони мають двох дітей, син [PERSON] ( [INFO] ) та донька [PERSON] ( [INFO] ). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахування доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 10.02.2025 у [PERSON] з січня 2022 року по грудень 2023 року інформація про доходи відсутня; у січні 2024 року 957,78 грн інші доходи та 5\~000,00 грн соціальні виплати; у лютому 2024 року 5\~000,00 грн соціальні виплати. Звертаючись до суду з позовом, позивач як на підтвердження платоспроможності відповідача зазначила, що він є фізично здоровим, військовослужбовцем (молодший сержант) та має постійний дохід. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про \~застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно довідки № 18_ВК-32/с від 27.01.2025 [PERSON] [INFO] навчається в Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова IV рівня акредитації за денною формою навчання на 1 курсі ФПСР за спеціальністю «соціальна робота» за контрактом з 01.09.2024 по теперішній час. Орієнтовний строк закінчення навчання 30.06.2028. Згідно договору № 028-231д про навчання в Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова, [PERSON] навчається в Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова на денній формі навчання (за контрактом, за рахунок коштів фізичних осіб), спеціалізація 231 соціальна робота, термін закінчення навчального закладу 01.07.2029. Згідно довідки № 50117-60 від 03.02.2025 [PERSON] [INFO] 30.06.2025 є студентом 4 курсу І (бакалаврського) рівня вищої освіти факультету Інформаційно-аналітичних технологій та менеджменту Харківського національного університету радіоелектроніки. Форма навчання денна за кошти державного бюджету. Дата закінчення навчання 30.06.2025. У ч. 3 ст. 199 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Таким чином, з указаного вбачається, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Аналогічні роз`яснення містяться й у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно відповіді від 15.07.2025 від Військової частини [NUMBER] за останні три роки військовослужбовець [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) отримав дохід: за 2022 рік - 585\~265,80 грн; за 2023 рік 640\~976,03 грн; за 2024 рік 653\~320,26 грн; за період січень 2025 року по травень 2025 року 305\~772,41 грн. Водночас відповідачем не надано доказів суду про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, які б перебували на його утримані, та того, що він не в змозі сплачувати аліменти на дітей, які продовжують навчання. Подібні правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №\~212/6120/18. Відповідно до вимог ст. 200 СК України Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що повнолітній син та повнолітня донька проживають з матір`ю, яка не може повністю забезпечити належне утримання дітей, продовжують навчання у вузі (донька на платній основі, син на бюджетній основі), у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги, відповідач працездатний, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовом 17.02.2025, тому і стягнення аліментів необхідно здійснювати саме з вказаної дати. Виходячи із вимог ст.199 СК України стягнення аліментів пов`язано з періодом навчання, тому аліменти підлягають стягненню у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінчення навчання [PERSON] [INFO] , тобто з 17.02.2025 до 30.06.2025, надалі слід стягувати 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінчення навчання [PERSON] [INFO] , тобто до 01.07.2029, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Подібні правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 27.02.2019 у справі №\~760/17457/16-ц. Нормами ч. 1 ст. 430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, враховуючи вказану норму, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: partial