Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 27 серпня 2024 року її син [PERSON] призваний у Збройні Сили України. 14 липня 2025 року вона отримала сповіщення сім`ї про те, що її син, який вважався безвісти зниклим, загинув [INFO] під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Богоявленка, Волноваського району, Донецької області. 06 серпня 2025 року вона отримала Свідоцтво про смерть сина [PERSON] . З 05.02.2019 її син проживав у [ADDRESS] . З 20.12.2023 вона проживає за тією ж адресою. На день смерті залишилось спадкове майно, яке складається з грошового забезпечення належного загиблому [PERSON] . Позивач звернулась з заявою до завідувача Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області щодо вступу у спадщину за законом на вище зазначене майно. Нотаріусом була заведена спадкова справа та вона отримала лист роз`яснення від завідувача Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, в якому було вказано, що оскільки Верхньодніпровська міська рада Дніпропетровської області не підтверджує місце проживання [PERSON] на день смерті [INFO] в Реєстрі територіальної громади Верхньодніпровської міської ради, для встановлення місця відкриття спадщини необхідно звернутися до суду. Таким чином, у зв`язку з цим, виникла необхідність встановити факт, що місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] , загиблого [INFO] у с. Богоявленка Волноваського району Донецької області, є Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Верхньодніпровськ, в зв`язку з тим, що останнє місце проживання, відповідно до Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1220-5000026950 від 05.02.2019 року [PERSON] було: [ADDRESS] . Провадження у справі відкрито 18.09.2025. Заявник у судовому засіданні просила заявлені вимоги підтримала, пояснила, що їй необхідно оформити спадщину після загиблого сина, однак нотаріус рекомендував звернутись їй до суду для встановлення місця відкриття спадщини, оскільки син був зареєстрований у Луганській області, яка зараз окупована, місце реєстрації у м. Верхньодніпровськ відсутнє. Представник заінтересованої особи у судове засіданні не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення вимог заявника не заперечував. Суд, вислухавши пояснення заявника, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що заявник з 20.12.2023 та по теперішній час проживає у [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1220-5003071357 від 20.12.2023р. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] . 09.08.2006 [PERSON] змінив прізвище зі [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про зміну прізвища серії [NUMBER] . 20.02.2008 заявник змінила прізвище зі [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про зміну прізвища серії [NUMBER] . З 05.02.2019 року її син проживав у [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1220-5000026950 від 05.02.2019р. 27 серпня 2024 року син заявника [PERSON] призваний у Збройні Сили України. Сповіщенням сім`ї № 453 від начальника першого відділу у м. Верхньодніпровськ [INFO] повідомлено, що син заявника матрос [PERSON] , [INFO] , який вважався безвісти зниклим, загинув [INFO] під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Богоявленка, Волноваського району, Донецької області. Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 06.08.25. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 55 від 11.07.25 [PERSON] [INFO] який проживав у [ADDRESS] , під час виконання бойового завдання отримав в зоні проведення бойових дій у районі с.Богоявленка Волноваського району Донецької області мінно-вибухову травму, травма із залученням декількох ділянок тіла в результаті якої загинув [INFO] . На підставі заяви [PERSON] Верхньодніпровською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області 29 липня 2025 року була заведена спадкова справа за № 74396053 та зареєстрована в Спадковому реєстрі за № 107/2025, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 82018705. Згідно довідки Верхньодніпровської міської ради № 2448 від 29.07.2025, інформація про реєстрацію місця проживання померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , відсутня в реєстрі територіальної громади Верхньодніпровської міської ради. Листом від 31.07.2025 № 416/02-14 завідувача Верхньодніпровської державної нотаріальної контори роз`яснено, що відповідно до вимог ст. 1221 Цивільного кодексу України, місцем відкриття спадщини є останнє проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до п. 1.14 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у спадкоємців документа, що підтверджує місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили. Оскільки Верхньодніпровська міська рада Дніпропетровської області не підтверджує місце проживання [PERSON] на день смерті [INFO] в Реєстрі територіальної громади Верхньодніпровської міської ради, для встановлення місця відкриття спадщини необхідно звернутися до суду. Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 315 ЦПК України визначено, які категорії справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають розгляду в порядку окремого провадження. Пунктом 1 ч.1 вказаної статті передбачено встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За змістом ч.2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми доказами є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За правилами пункту 7 даної постанови Пленуму ВСУ суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Однією з таких справ може бути, зокрема, встановлення місця відкриття спадщини. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно зі статтею 1221 ЦК України (в редакції, яка діяла на день смерті спадкодавця ) місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Відповідно до пунктів 1.12-1.14 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (у редакції, чинній на момент відкриття спадщини), місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 ЦК України. Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Місце відкриття спадщини підтверджується довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; записом у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця, довідкою адресного бюро, довідкою райвійськкомату про те, що спадкодавець до призову на військову службу проживав за відповідною адресою. Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть. У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили. Частиною 1 статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»(у редакції, чинній на момент відкриття спадщини) реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Аналіз наведених норм права та правил частини 1 статті 1221 ЦК України дає підстави стверджувати, що місцем відкриття спадщини є не місце реєстрації спадкодавця, а останнє його місце постійного проживання. Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними зокрема в постанові від 24.08.2022 у справі № 538/2344/20. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, факт проживання спадкодавця померлого [PERSON] за адресою: [ADDRESS] підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1220-5000026950 від 05.02.2019р. Встановлення місця відкриття спадщини має для заявника юридичне значення, оскільки надасть можливість належним чином прийняти спадщину після смерті сина. В іншому порядку встановити даний факт неможливо. За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту місця відкриття спадщини, і факт, який просить встановить заявник підтверджується письмовими матеріалами справи, суд доходить висновку про обґрунтованість заяви та наявність підстав для її задоволення. Відповідно до п. 7 ст. 294 ЦПК України понесені заявницею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп., покладаються на заявника і поверненню не підлягають.

Outcome: approved