Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

у червні 2025 року АТ «ПУМБ» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість у сумі 71 616,74 грн та судові витрати по справі в розмірі 2 422,40 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що на підставі укладеного 05.03.2021 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] кредитного договору № 2001828311301 відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 5 000,00 грн, який пізніше збільшено до 50 000,00 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, в зв`язку із чим, у нього виникла заборгованість станом на 09.04.2025 року в розмірі 71 616,74 грн, з яких: 44 663,16 грн - заборгованість за кредитом, 26 953,58 грн - заборгованість за процентами. Позивач направив письмову вимогу відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем не погашено. В зв`язку з викладеним, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою від 04.07.2025 року відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 78-79). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 05.03.2021 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2001828311301 шляхом підписання Заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, у якій відповідач просив відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривнях та надати кредитну карту з кредитним лімітом у розмірі 10 000,00 грн на умовах сплати стандартної процентної ставки 47,88 % річних. Підписуючи вказану Заяву на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідач підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку). Також, 05.03.2021 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] підписано Паспорт споживчого кредиту, інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, за умовами якого: тип кредиту кредитна лінія; сума, ліміт кредиту 10 000,00 грн; строк кредитування 12 місяців. Спосіб та строк надання кредиту шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку з дня прийняття рішення банком; процентна ставка, відсотків річних 47,88 %; тип процентної ставки фіксована. Згідно із довідкою про збільшення кредитного ліміту по договору № 2001828311301 від 05.03.2021 року, [PERSON] 05.03.2021 року встановлено кредитний ліміт в розмірі 10 000,00 грн, який неодноразово збільшувався. 27.02.2022 року зменшено кредитний ліміт до 5 000,00 грн. Востаннє відповідачу збільшено кредитний ліміт 06.03.2023 року до 50 000,00 грн. АТ «ПУМБ» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надававши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується виписками/особовими рахунками за період з 05.03.2021 року по 09.04.2025 року, з яких також вбачається, що [PERSON] впродовж вказаного періоду активно користувався кредитними коштами: знімав готівку, здійснював переказ між своїми рахунками та покупки через POS-термінал. Відповідач порушив виконання умов вищевказаного кредитного договору, в зв`язку з чим, станом на 09.04.2025 року в нього виникла заборгованість за кредитним договором № 2001828311301 від 05.03.2021 року на загальну суму 71 616,74 грн, з яких: 44 663,16 грн - заборгованість за кредитом, 26 953,58 грн - заборгованість за процентами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем виконано умови кредитного договору в частині надання кредитних коштів. У той же час, відповідачем порушені зобов`язання, передбачені кредитним договором в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами відповідно до умов договору. Положенням ст. 611 ЦК України визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Таким чином, відповідачем не виконано зобов`язань, визначених кредитним договором № 2001828311301 від 05.03.2021 року, порушено умови щодо погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, що підтверджується розрахунком суми заборгованості по договору. Крім того, під час судового розгляду встановлено, що відповідачем не спростовано розміру боргу і не доведено його відсутність або погашення чи часткового погашення, не встановлено підстав для звільнення відповідача від обов`язку по поверненню використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу. Відповідно до вимог ст. ст.525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором № 2001828311301 від 05.03.2021 року в розмірі 71 616,74 грн. У порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, який сплачено позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved