Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Позивачка в особі свого представника - адвоката Волощука В.В. звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , Третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про відшкодування шкоди. Позовна заява обґрунтована тим, що 19.06.2024 відбулась ДТП за участю автомобіля позивача та автомобіля "Volkswagen" д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідачки [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено належний позивачці транспортний засіб автомобіль «Nissan» д.н.з. [NUMBER] . Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 16.07.2025 року [PERSON] визнано винною в порушенні ПДР та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, однак позивачка внаслідок неправомірних дій відповідачки після ДТП була змушена понести витрати на ремонт свого автомобіля, що у загальному розмірі склали 166 826,00 грн.. Враховуючи той факт, що ТОВ «Страхова компанія «Гардіан» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 46 664,66 грн., невідшкодованими залишились витрати на ремонт автомобіля у розмірі 122 361,34 грн., а відтак позивачка вимушена звертатись до суду із зазначеним позовом за захистом своїх порушених прав. Ухвалою судді від 11.02.2025 було відкрито провадження у вказаній справі, з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Одночасно судом було направлено на адресу відповідачки копію позовної заяви з додатками з копією ухвали про відкриття провадження. 17.03.2025 на адресу суду надійшов відзив на позов, поданий представницею відповідачки - адвокатом Орловською В.А., згідно з яким зазначено, що відповідачка відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" застрахувала автомобіль марки «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] в ТДВ «СК «Гардіан». Ліміт відповідальності складає 160000.00грн. Розмір франшизи 3200,00грн. Після настання ДТП, ТДВ «СК «Гардіан» було розраховано матеріальний збиток в розмірі 47664,66грн. та виплачено позивачці, за виключенням франшизи в розмірі 3200,00грн.(яку Відповідач не проти оплатити). У зв`язку із тим, що на замовлення страховика збиток був оцінений у розмірі 47664,66гривень, відповідно відповідачка вважає Звіт оцінювача, виготовлений на замовлення позивачки, згідно не достатнім доказом для підтвердження розміру збитків. І тим більше сторона відповідачки не вважає обґрунтованим розмір збитку 166 826,00 грн., про відшкодування якого просить позивачка на підставі актів. При цьому відповідачка не запрошувалась ні на огляди автомобіля оцінювачем, ні на дефектування автомобіля на СТО, що передбачено п.5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Мінюсту України та Фонду Держмайна №142/5/2092 від 24.11.2003 року, тому відповідачка вважає, що не всі зафіксовані під час оглядів та дефектування автомобіля позивачки пошкодження, виникли у результаті його дій під час ДТП. Відповідачка вважає, що об`єктивний розмір збитку нарахований страховою компанією 47664,66грн, а не той що заявляє позивачка, та він не перевищує ліміту відповідальності страховика 160 000 гривень, а відповідачка може нести відповідальність лише в разі недостатності виплати страхового відшкодування для покриття збитків, що перебільшує ліміт відповідальності страховика, відтак просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 16.05.2025 представником позивачки - адвокатом Волощуком В.В. подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, з посиланням на той факт, що ТДВ «СК «Гардіан» було надано розрахунок суми страхового відшкодування, а саме: нараховано суму страхового відшкодування у розмірі 46 664,66 грн. при цьому враховано коефіцієнт фізичного зносу, франшизу (сума збитків, яка не відшкодовується 3200 грн.) та з урахуванням послуг евакуатора (2200 грн.). Таким чином, оскільки, до розрахунку суми страхового відшкодування було включено витрати 2200 грн. на послуги евакуатора, то представник вважав за необхідне зменшити позовні вимоги на цю суму. 01.07.2025 року від представниці відповідачки - адвоката Орловської В.А. надійшло клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 02.07.2025 було витребувано від 3-особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариства з додатковою відповідальністю «СК «ГАРДІАН» належним чином посвідчену копію матеріалів страхової справи з висновком експерта згідно якого було розраховано матеріальний збиток в розмірі 47 664, 66грн. та виплачено позивачу, за виключенням франшизи в розмірі 3 200, 00 грн. 18.09.2025 на адресу суду надійшли витребувані судом матеріали. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07.10.2025 позов було задоволено частково. 10.10.2025 від представника позивачки - адвоката Москалюк Т.В. надійшла заява про відшкодування судових витрат. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. За результатом розгляду судом цивільної справи 07.10.2025 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було задоволено частково. Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України). Частиною першою та другою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з вимогами ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано Договір про надання правничої допомоги від 20.09.2024 року; Акт здачі - приймання наданих правових послуг до договору про надання правничої допомоги від 20.09.2024 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 95 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням поданих суду заперечень сторони відповідачки, тієї обставини, що судом при ухваленні рішення за наслідками розгляду вказаної справи частково було вирішено питання розподілу підтверджених понесених позивачкою судових витрат на правничу допомогу у розмірі 6 300,00 грн., суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі статті 141 ЦПК України, відповідно до якої з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн.. Розмір витрат, визначений представником позивачки, суд вважає явно завищеним. Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про відшкодування позивачці понесених витрат на сплату винагороди за результат. З урахуванням викладених вище обставин, вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про постановлення додаткового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial