Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

09 жовтня 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в особі представника Олійника К.О. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість за кредитним договором №1416-9030 від 03.07.2024 у розмірі 147 500,00 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 03.07.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1416-9030, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у сумі 29\~500,00 грн, строком на 300 днів, з комісією за видачу кредиту 15,00% від суми кредиту, зниженою процентною ставкою 1,20% в день, зі стандартною процентною ставкою 1,50% в день. Через порушення\~позичальником своїх\~зобов`язань за\~договором станом\~на 19.09.2025року утворилась заборгованість у зазначеному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача, оскільки останній продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість в добровільному порядку. Ухвалою судді від 14 жовтня 2025 року справу визнано малозначною, у справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача до судового засідання не з`явився, разом з позовною заявою подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, у визначений судом строк відзив на позовну заяву суду не надав, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч.8 ст. 178, ч.2 ст. 247, ст. 279, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів в порядку заочного провадження та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 03.07.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем [PERSON] за допомогою Веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які в процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1416-9030. Укладений кредитний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з якими відповідач був ознайомлений. Зазначений кредитний договір між сторонами був укладений у відповідності до норм ч.1ст.13 ЗУ «Про споживче кредитування»\~у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надав, а [PERSON] отримав в кредит грошові кошти в сумі 29 500,00 грн., строк кредитування на 300 днів, базовий період 14 днів, зі зниженою процентною ставкою- 1,20 % в день, стандартною процентною ставкою 1,50 % в день. Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 29500,00 грн. підтверджено довідкою про перерахування суми кредиту та копією листа-довідки про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи . Згідно з розрахунком позивача заборгованість відповідача перед позивачем за вищевказаним договором станом на 19.09.2025 року становить 147500,00 грн., та складається із заборгованості за кредитом 29500,00 грн., заборгованості за нарахованими процентами 118000,00 грн. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно положень ч.1 ст. 1049, ст. 1054 ЦК України позика/кредит надається на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути позику/кредит у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором, та сплатити проценти. Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, позивач, надавши обумовлені договором кошти, свої зобов`язання за договором виконав, натомість [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 19.09.2025 року за вказаним договором утворилась заборгованість, яка згідно наданого суду розрахунку становить 147500,00 гривень. За змістом ст. 525, ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. За правилами ст.ст. 546, 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого неустойкою. Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором №1416-9030 від 03 липня 2024 року [PERSON] порушив обумовлені договором строк і порядок повернення кредитних коштів, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов`язань, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з нього суми заборгованості за кредитом та заборгованості за порушення грошового зобов`язання ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем, в порядку ст. 141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved