Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики № 481841140 в розмірі 30219,35 грн. та судові витрати. В обґрунтування\~позову посилається\~на те,\~що 23.06.2023 між\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» та\~відповідачем\~укладено кредитний\~договір №\~481841140.\~28.11.2018\~ТОВ «Манівео швидка\~фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс»\~уклали Договір\~факторингу №\~28/1118-01.\~У подальшому\~до договору\~факторингу укладалися\~Додаткові угоди\~у тому\~числі щодо\~продовження терміну\~його дії.\~Відповідно до\~Витягу з\~реєстру боржників\~№ 244\~від 15.08.2023\~до Договору\~факторингу №\~28/1118-01\~від 28.11.2018\~ТОВ «Таліон\~Плюс» отримало\~право грошової\~вимоги до\~відповідача.\~27.02.2025\~між ТОВ\~«Таліон Плюс» та ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» укладено\~договір факторингу\~№ 27/0225-01,\~у відповідності\~до умов\~якого,\~ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні\~ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 27.02.2025 до договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 30219,35 грн., з яких 6500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23719,35 грн. - сума заборгованості по процентам. Всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконує свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги на відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед відповідачем за кредитним договором у розмірі 30219,35 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 10.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу встановлено строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позовну заяву (а.с. 44-45). Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у поданій до суду позовній заяві просила розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 4 зворот). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження суду на адресу місця реєстрації відповідача, згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1756632 від 10.09.2025, поштове відправлення зі вказаними документами, що направлялося йому, вручено 21.10.2025. Також, відповідач викликався шляхом розміщення оголошення\~для відповідача\~на сайті\~суду(а.с. 43, 56, 59). Судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги\~ЦПК України\~щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. Тому, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд проводить\~заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За правилами частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відтак, справа розглядається за правилами спрощеного провадження на підставі наявних доказів. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 23.06.2023 відповідач ознайомився з паспортом споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору № 481841140 від 23.06.2023 та уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за допомогою електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV853ЕА, договір № 481841140. Відповідно до умов договору кредитодавець - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 8000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов зазначених у цьому договорі додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Як передбачено п. 2.3, 2.4 договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 6500,00 грн. 23.06.2023. Другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених договором. Пунктом 8.8. договору передбачено що для суми кредиту за першим траншем, що вказана в п. 2.3 договору за перші 17 днів дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість кредиту складе 7174,05 грн. та буде включати в себе загальні витрати кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 674,05 грн. та суму кредиту у розмірі 6500,00 грн. Орієнтовна реальна процентна ставка 731,83% річних (а.с. 6-16). Відразу після укладення договору 23.06.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило грошовий переказ грошових коштів у сумі 6500,00 грн. на платіжну карту відповідача № 4028-08ХХ-ХХХХ-2885, що підтверджується довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», платіжним дорученням від 23.06.2023 (а.с. 17). Отже первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти у визначеному договором порядку виконав у повному обсязі. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 481841140 складеним первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 14.08.2023 загальна сума заборгованості становить 13948,55 грн. (а.с. 18). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. 31.12.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. Згідно умов договору, а саме: п. 2.1. клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором, пунктом 8.2. цього договору сторони узгодили, що строк цього договору починає свій перебіг у момент визначений п. 8.1 договору тобто з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та закінчується 31.12.2021, але у будь якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань (а.с. 20-24). Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року № 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступлення права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. Отже, положеннями статей 512,\~1077\~ЦК України проведено розмежування правочинів, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: правочини з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу. За змістом статті 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Відмежування вказаного договору від інших подібних договорів, зокрема договору про відступлення права вимоги, визначає необхідність застосування спеціальних вимог законодавства, в тому числі відносно осіб, які можуть виступати фактором. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Таким чином, укладаючи відповідний договір факторингу сторони у договорі визначають конкретний перелік зобов`язань, право на вимоги яких переходять до нового кредитора. З метою визначення переліку таких зобов`язань сторони складають та погоджують відповідний реєстр, який є документальним підтвердженням переходу права вимоги за відчужуваними договорами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до статті 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша\~статті 13 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що у своїй позовній заяві представник позивача як на підставу переходу права вимоги до боржника від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс» посилається на додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 якою сторони договору факторингу дійшли згоди викласти текст договору в новій редакції, а також додала до позовної заяви копію вказаної додаткової угоди. Також, в позовній заяві представник позивача посилається на реєстр боржників № 244 від 15.08.2023 до договору факторингу № 28/1118-01 відповідно до якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги за кредитним договором № 481841140. Як вже зазначалось в додатковій угоді № 26 від 31.12.2020 сторони погодили що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором,а також що строк цього договору починає свій перебіг у момент визначений п. 8.1 договору тобто з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та закінчується 31.12.2021, але у будь якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань Тобто, на думку представника позивача, перехід права вимоги до відповідача між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс» відбувся за договором факторингу який був чинний лише до 31.12.2021, інші відомості зокрема, додаткові угоди про продовження терміну його дії в матеріалах справи відсутні. Крім цього, до матеріалів справи представником позивача не надано реєстру боржників № 244 від 15.08.2023 на який представник позивача посилається у своїй позовній заяві як на підставу переходу права грошової вимоги до відповідача. Отже, у матеріалах справи відсутні докази, що саме за цим договором були передані ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до [PERSON] за невиконання останнім своїх зобов`язань за кредитним договором перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідно право вимоги передано від ТОВ «Таліон плюс» до позивача, враховуючи, що кредитний договір укладений у 2023 році, тобто до укладення договору факторингу та додаткової угоди до нього. Таким чином, позивач не отримав права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 481841140 відповідно до додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 укладеного між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога та ТОВ «Таліон плюс», який доданий до матеріалів справи, оскільки договір закінчив термін дії 31.12.2021, а в матеріалах справи відсутні інші відомості про продовження терміну його дії, так само як і відсутній реєстр боржників № 244 від 15.08.2023, отже в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, судові витрати з відповідача не стягуються.

Outcome: dismissed