Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про звільнення від обов`язку утримувати дитину. З урахуванням заяви [PERSON] про зміну предмету позову від 15.10.2025, просить суд припинити стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , що стягуються на підставі ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 29 грудня 2009 року по справі №2-10354/09, починаючи з дня набрання законної сили рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22.07.2022 по справі № 569/9185/22 про усиновлення [PERSON] , тобто з 23 серпня 2022 року. Позовні вимоги мотивує тим, що ухвалою суду від 29.12.2009 у справі №2-10354/09 визнано мирову угоду укладену між [PERSON] та [PERSON] , якою визначено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] . Виконавчий документ на виконання даного рішення перебуває на виконанні у відділі виконавчої служби. Рішенням суду від 13.11.2019 року у справі №569/11463/19 було позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] . В подальшому [PERSON] стало відомо, що його син був усиновлений новим чоловіком [PERSON] . Відповідно, батьки дитини можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину з моменту набрання законної сили рішенням суду про усиновлення. Ухвалою суду від 08.07.2025 було прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою суду від 18.02.2025 зупинено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про звільнення від обов`язку утримувати дитину до залучення до участі у справі правонаступника (спадкоємця) [PERSON] . Ухвалою суду від 20.08.2025 поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 20.08.2025 замінено позивача [PERSON] його правонаступником [PERSON] . Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, з урахуванням заяви [PERSON] про зміну предмету позову від 15.10.2025 року. Представник відповідача подала до суду заяву від 12.11.2025 про розгляд справи за відсутності сторони відповідача та заяву про визнання позовних вимог, з урахуванням заяви [PERSON] про зміну предмету позову від 15.10.2025 року. Враховуючи вимоги ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи заяви сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 29.12.2009 року у справі №2-10354/09 визнано мирову угоду, визначено розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] . Постановою державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції від 11.04.2013 відкрито виконавче провадження ВП №37485232, з виконання виконавчого листа №2-10354/09. Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13.11.2019 задоволено позов [PERSON] та позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] [PERSON] помер [INFO] , відповідно до довідки від 11.08.2025 за №113/02-14 виданої приватним нотаріусом Сохацькою О.В. єдиним спадкоємцем щодо майна [PERSON] є мати [PERSON] . Суд враховує той факт, що відповідач не заперечує факт перебування її в зареєстрованому шлюбі з іншою особою та наявності рішення про усиновлення дитини - сина [PERSON] , [INFO] , яке набрало законної сили 23.08.2022 року. Рішенням Рівненського міського суду від 22.07.2022 року неповнолітній [PERSON] , [INFO] був усиновлений, і до його актового запису були внесені відповідні зміни, рішення суду набрадл законної сили 23.08.2022 року. Відповідно ч. 1\~ст. 207 СК України\~усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого\~статтею 282 цього Кодексу. Як визначено у ч. 1\~ст. 225 СК України\~усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. За змістом частини другої\~статті 231 СК України\~якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Згідно ч. 1\~ст. 232 СК України\~з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. При усиновленні дитини однією особою ці права та обов`язки можуть бути збережені за бажанням матері, якщо усиновлювачем є чоловік, або за бажанням батька, якщо усиновлювачем є жінка. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням (ч. 3\~ст. 232 СК України). У ч. 4, 5\~ст. 232 СК України\~установлено, що усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки стосовно усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Таким чином, аналіз положень частини першої\~статті 232 СК України\~дає підстави для наступних висновків: - юридичний акт усиновлення змінює суб`єктний склад батьківських правовідносин - батьки усиновленої особи перестають бути суб`єктами батьківських прав та обов`язків, і водночас, між усинолювачем та усиновленим встановлюються правові зв`язки, які існують між батьками та дітьми; - суб`єктний склад може не змінюватися, а доповнюватися, оскільки батьківські права та обов`язки щодо дитини виконуватимуться і батьками, і усиновлювачами. Із конструкції частини першої\~статті 232 СК України\~вбачається альтернативність підходу щодо збереження батьківських прав та обов`язків в залежності від особливостей усиновлення; в ситуації усиновлення однією особою (другим з подружжя) закон вказує на можливість збереження майнових обов`язків (права на аліменти), а загальною умовою реалізації права на аліменти є виявлення бажання другим з батьків за походженням на отримання аліментів. Аналіз наведених положень сімейного законодавства свідчить про те, що обов`язок утримувати дитину до її повноліття заснований на факті батьківства, натомість усиновлення змінює суб`єктний склад правовідносин матері, батька та дитини. У разі, якщо дитина усиновлена чоловіком, збереження прав та обов`язків між дитиною та її батьком за походженням (біологічним батьком) виключене, однак можливе збереження прав та обов`язків між матір`ю та дитиною. Сімейне законодавство України не передбачає обов`язку батька за походженням, чия дитина усиновлена іншим чоловіком, утримувати таку дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи наведені обставини, заяву про визнання позову відповідача, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки після усиновлення спільної дитини, відповідно положень частини першої\~статті 232 СК України\~припинився обов`язок [PERSON] по утриманню спільного з відповідачем сина [PERSON] , з дня набрання законної сили рішення суду про усиновлення дитини. Вказаний висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеного у постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 522/5039/21 (провадження № 61-4147св22).

Outcome: approved