Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

30.07.2025 [PERSON] подала\~ до суду вказану позовну заяву. Просить суд ухвалити рішення про стягнення із відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 5000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано тим, що сторони у шлюбі народили дитину сина [PERSON] , [INFO] .. 09.04.2024 рішенням Виноградівського районного суду шлюб розірвано. Відповідач проживає окремо, проживає за кордоном, є здоровою працездатною людиною, на утриманні нікого не має. Дитина має інвалідність, потребує постійного соціального та медичного супроводу. Позивачка вважає, що виникла необхідність в подачі позову про стягнення аліментів для забезпечення належних умов життя дитини. Відзив не подано. У судове засідання на судовий розгляд справи сторони не з`явилися. Представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. Позов підтримав, просив задовольнити. Судова повістка, направлена відповідачу за адресою реєстрації його проживання, повернута без вручення за закінченням терміну зберігання. Відповідач вважається таким, що повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Додатково опубліковано оголошення про виклик відповідача у суд на офіційному веб-сайті Судової влади України. Причин неявки не повідомлено. Жодних заяв не надходило. Справу розглянуто на підставі наявних у справі доказів (заочний розгляд), відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши подані на їх підтвердження докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд вирішив наступне. Суд встановив, що сторони у шлюбі народили дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено Свідоцтвом про народження дитини [NUMBER] від 24.03.2017., виданим Виноградівським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Закарпатській області. Зі слів позивачки, Відповідач проживає окремо, проживає за кордоном, є здоровою працездатною людиною, на утриманні нікого не має. Суд встановив, що дитина [PERSON] має інвалідність, що підтверджено Посвідченням серії [NUMBER] , виданим КЗН Берегівської РДА. Зі слів позивачки, між нею та батьком дитини не досягнуто домовленості про спосіб участі відповідача у матеріальному утриманні дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.80, 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин, вимоги про стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини\~ - є обґрунтованими. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Позивач обрав спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3--1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3--2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивач не обґрунтувала визначений нею розмір аліментів, що перевищує мінімальний рекомендований законом розмір, не зазначила і не надала доказів на підтвердження достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Тому, вимогу позову у частині визначення розміру аліментів слід задовольнити частково. При визначенні розміру аліментів суд врахував дані про стан здоров`я дитини, яка має інвалідність. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивача\~ звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів (п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір»). Відтак, у зв`язку із частковим\~ задоволенням позову з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір за звернення до суду у 2025 році із майновим позовом за позовною вимогою про стягнення аліментів на дату подання позову 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial