Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (далі - ТОВ «Свеа Фінанс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовна заява мотивована тим, що 14 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (далі - ТОВ «Селфі Кредит») та [PERSON] укладено договір № 1629328 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Після того, як відповідачем здійснено реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора (далі - ІТС) і заповнено електронну заявку на отримання споживчого кредиту на сайті первісного кредитора в мережі інтернет, що перебуває за адресою https://selfiecredit.ua/, ТОВ «Селфі Кредит» 14 липня 2024 року направило [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти договір № 1629328 про надання споживчого кредиту у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту кредитного договору (за обраними позичальником в процесі оформлення параметрами терміну і суми кредиту). Позичальник 14 липня 2024 року, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, виразила однозначну згоду з умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС первісного кредитора. Зі своєї сторони ТОВ «Селфі Кредит» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті) одноразовий ідентифікатор А204, який у свою чергу боржником введено/відправлено первісному кредитору у відповідному розділі ІТС, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладання договору № 1629328 про надання споживчого кредиту, на умовах визначених офертою. Таким чином, 14 липня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір № 1629328 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. Це підтверджується документом від надавача платіжних послуг товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек». Позичальник звернувся до ТОВ «Селфі Кредит» шляхом вчинення дій в відповідному розділі ІТС товариства та ініціював внесення змін до договору в частині збільшення суми кредиту. Товариство задовольнило цей запит і направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти додаткову угоду до договору у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту додаткової угоди, яку позичальник також акцептував у той самий спосіб, що і основний договір (шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», ідентифікатор h038 направлено 17 липня 2024 року і введено позичальником у відповідний розділ ІТС). ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за додатковою угодою до договору також виконало та надало позичальнику додаткові грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника. Це підтверджується документом від надавача платіжних послуг. Таким чином, позичальником отримано кредит у загальній сумі 24 700 грн. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Згідно з отриманою від первісного кредитора інформацією відповідач до дати укладення цього кредитного договору в загальній кількості 13 разів оформлював кредитні відносини з ТОВ «Селфі Кредит», попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання кредитного договору. 20 січня 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» і ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-01/25, відповідно до умов якого клієнт відступає (передає) фактору (новий кредитор) права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору, у порядку та у строки, встановлені цим договором. Відповідно до додатку № 1 (реєстру боржників) до договору факторингу від 20 січня 2025 року № 01.02-01/25 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 1629328 становить 107 283 грн. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором від 14 липня 2024 року № 1629328 становить 107 283 грн, з яких: 24 700 грн - заборгованість за тілом кредиту, 70 233 грн - заборгованість по відсотка, 12 350грн - пеня. На підставі викладеного ТОВ «Свеа Фінанс» просило стягнути з [PERSON] загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 107 283 грн, а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Рух справи Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 вересня 2025 року справу № 539/4505/25 передано судді Пилипчуку М. М. Суддя з метою визначення підсудності не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (частина четверта статті 165 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)). Згідно з відповіддю з Єдиного державного реєстру від 09 вересня 2025 року № 1750320 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований: [ADDRESS] . Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 08 жовтня 2025 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив, відповідачу - заперечення на відповідь на відзив. Учасники процесу у судове засідання 08 жовтня 2025 року не з`явилися, тому розгляд справи відкладено на 03 листопада 2025 року. Позивач заявив клопотання про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні за відсутності представника позивача, вказував, що проти прийняття заочного рішення не заперечує. Судові повістки були направлені відповідачу на поштову адресу за його зареєстрованим місцем проживання. Вказані обставини підтверджені рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Суд вважає, що відповідач не з`явився в судові засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 03 листопада 2025 року постановив ухвалу про проведення у справі заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 12 листопада 2025 року. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що 14 липня 2024 року [PERSON] , ознайомившись з паспортом споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартна форма)), електронним підписом одноразовим ідентифікатором k421 підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, що були надані з обраних ним умов кредитування. 14 липня 2024 року між [PERSON] і ТОВ «Селфі Кредит» укладено договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1629328 (далі - кредитний договір) в електронній формі та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором (А204). У пункті 1.1 кредитного договору вказано, що на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кошти у кредит в національній валюті України - гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає - 22 000 грн. Тип кредиту - кредит (пункт 1.2 кредитного договору). Строк кредиту - 360 днів (пункт 1.3 кредитного договору). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, первісна редакція якого наведена в додатку № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (пункт 1.4 кредитного договору). Відповідно до пункту 1.5 кредитного договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти в наступному порядку та на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.3 цього договору (підпункт 1.5.1 кредитного договору). Знижена процентна ставка становить 0,45 % в день та застосовується у випадку, якщо споживач, як учасник програми лояльності товариства, до 13 серпня 2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів (підпункт 1.5.2 кредитного договору). Пунктом 2.1 кредитного договору визначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . Товариство має право:укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача, але з обов`язковим повідомленням споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома споживача такого факту (підпункт 3 пункту 4.1 кредитного договору). [PERSON] 17 липня 2024 року, ознайомившись з паспортом споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення додаткової угоди щодо збільшення суми кредиту до договору про споживчий кредит від 14 липня 20224 року № 11629328), електронним підписом одноразовим ідентифікатором t712 підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, що були надані із обраних ним умов кредитування. 17 липня 2024 року між [PERSON] і ТОВ «Селфі Кредит» укладено додаткову угоду до договору про надання споживчого кредиту від 14 липня 2024 року № 1629328 за продуктом «NewShort» в електронній формі та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором (h038). Відповідно до пункту 1 додаткової угоди сторони домовились збільшити суму кредиту на 2 700 грн, в зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до договору: «1.1 Викласти пункт 1.2 договору в новій редакції: 1.2 сума кредиту (загальний розмір) складає: 24 700 грн. Тип кредиту - кредит. 1.2. викласти додаток № 1 до договору в новій редакції, що додається. 1.3. враховуючи збільшення загальної суми кредиту, сторони також визначають, що на момент укладення цієї додаткової угоди денна процентна ставка складе: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 1,5 % в день, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 1,41 % в день». Згідно з листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек» від 20 січня 2025 року № 20250120-1635 [PERSON] успішно перераховано кошти на платіжну картку від ТОВ «Селфі Кредит» 14 липня 2024 року у розмірі 22 000 грн. Відповідно до листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек» від 20 січня 2025 року № 20250120-1636 [PERSON] успішно перераховано кошти на платіжну картку від ТОВ «Селфі Кредит» 17 липня 2024 року у розмірі 2 700 грн. За змістом розрахунку заборгованості за договором від 14 липня 2024 року № 1629328 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, яка надана первісним кредитором, станом на 20 січня 2025 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Селфі Кредит» становила 107 283 грн, з яких: тіло кредиту - 24 700 грн, відсотки за користування - 70 233 грн, штрафні санкції - 12 350 грн. 20 січня 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» і ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-01/25, відповідно до умов якого клієнт відступає (передає) фактору (новий кредитор) права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. Відповідно до витягу реєстру боржників, що є додатком № 1 до договору факторингу від 20 січня 2025 року № 01.02-01/25, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 1629328 становить 107 283 грн, з яких: сума основног боргу за кредитом - 24 700 грн, сума нарахованих процентів - 70 233 грн, сума штрафних санкцій - 12 350 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Враховуючи факт підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту 14 липня 2024 року та договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1629328, суд дійшов висновку, що між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] 14 липня 2024 року укладено договір про надання споживчого кредиту. Вказані обставини свідчать про дотримання форми зазначеного правочину та укладення кредитного договору, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти. Отже, зібраними у справі доказами підтверджено, що договір про надання споживчого кредиту, за яким позивач заявив вимогу у цій справі, укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що всі дії, вчинені від імені відповідача, вчинені не ним, матеріали справи не містять. Верховний Суд у постанові від 01 липня 2024 року у справі № 638/161/22 погодився з тим, що «без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, передання ним та отримання товариством персональних даних від позивача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим. А в матеріалах справи відсутні докази протиправності дій третіх осіб стосовно позивача, які стосуються підписання кредитного договору». Зібраними у справі доказами підтверджено, що кредитний договір та додаткова угода до нього укладені з дотриманням вимог закону. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України). Як зазначено вище, договір про надання споживчого кредиту від 14 липня 2024 року № 1629328 та додаткова угода від 17 липня 2024 року № 1629328, які підписані відповідачем, містять інформацію щодо кредитування, зокрема, тип кредиту, суму кредиту, строк кредитування, розмір процентної ставки тощо. Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач уклав договір про надання споживчого кредиту та додаткову угоду, фактично отримані кредитні грошові кошти в добровільному порядку на користь позивача не повернув, тому ТОВ «Свеа Фінанс» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості. Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, що спростовують факт укладення договору про надання споживчого кредиту. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (частина перша статті 1077 ЦК України). ТОВ «Свеа Фінанс» у визначений законом спосіб набуло право вимоги до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту від 14 липня 2024 року № 1629328, що підтверджується договором факторингу від 20 січня 2025 року № 01.02-01/25 та витягом з реєстру боржників до договору факторингу від 20 січня 2025 року № 01.02-01/25. Отже, відповідач уклав договір про надання споживчого кредиту та додаткову угоду до нього, фактично отримані кредитні грошові кошти в добровільному порядку на користь первісного кредитора та позивача у повному обсязі не повернув, тому ТОВ «Свеа Фінанс» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості за договорами. Відповідно до наданого позивачем витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 20 січня 2025 року № 01.02-01/25 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту складає 107 283 грн, з яких: 24 700 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 70 233 грн - сума заборгованості за процентами; 12 350 грн - пеня. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача пені, слід зазначити таке. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі № 758/5318/23. Загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) за своєю суттю є нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, під час тлумачення норм, що містяться в актах цивільного законодавства. Отже, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із невиконанням [PERSON] грошових зобов`язань, що випливають з договору про надання споживчого кредиту, наявність яких та розмір встановлено під час розгляду справи, підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. З урахуванням викладено, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача пені за прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на викладене, заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання споживчого кредиту від 14 липня 2024 року № 1629328 становить 94 933 грн, з яких: 24 700 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 70 233 грн - сума заборгованості за відсотками. Висновки за результатами розгляду позовних вимог Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог - 2 143,58 грн (2 422,40 грн ? 88,49 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial