Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява [PERSON] ,\~заінтересовані особи:\~Гостомельська селищна\~військова адміністрація\~Бучанського району\~Київської області,\~приватний нотаріус\~Бучанського районного\~нотаріального округу\~Кінащук Марина\~Аркадіївна про\~встановлення факту\~проживання зі\~спадкоємцем однією\~сім`єю.В своїй заяві зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про смерть виконавчого комітету Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області складено відповідний запис № 202 від 15 листопада 2022 року. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на все належне йому майно, а саме: 1/2 частину житлового будинок [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на праві власності згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 13 травня 1988 року, виданого на підставі рішення виконкому Бородянської районної ради народних депутатів № 139 від 16 червня 1987 року та рішення Бородянського районного суду Київської області, ухваленого 02 грудня 2015 року у справі № 360/978/15-ц про поділ майна подружжя; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер 3221087001:01:001:0044, що належала спадкодавцю на праві власності згідно рішення Бородянського районного суду Київської області від 02 грудня 2015 року; земельну ділянку площею 0,2618 га, кадастровий номер: 3221087001:01:001:0096 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS] , що належали спадкодавцю на підставі рішення Озерської сільської ради 8 сесії 5 скликання від 14 серпня 2007 року, державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 225239, виданого 08 жовтня 2008 року. У визначений законом шестимісячний строк після смерті [PERSON] , як спадкоємець четвертої черги за законом, він звернувся до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Кінащук Марини Аркадіївни із заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа № 37/2022. За життя [PERSON] не розпорядився своїм майном та не склав заповіту щодо нього. Спадкоємці першої, другої та третьої черги за законом у спадкодавця відсутні. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину як і спору про право немає. 21 квітня 2023 року приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Кінащук М.А. відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за відсутності документів, що підтверджують факт спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю більше ніж п`ять років до дня смерті. Зазначила, що рішення суду про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем спадкоємцем не надано. В обґрунтування заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, зазначає наступне. Спадкодавець [PERSON] є його хрещеним батьком. Після розлучення в грудні 2015 року та розподілу спільного майна подружжя, він до березня 2017 року проживав у с. Озера Бородянського району Київської області у власному будинку один. Однак, через похилий вік та хронічні захворювання його самостійне проживання та повсякденне обслуговування стало ускладненим і потребувало сторонньої допомоги. Оскільки він йому був як рідна людина, він не міг його залишити в безпорадному стані. В березні місяці 2017 року він погодився проживати разом з ним в будинку по [ADDRESS] , де він проживав до смерті. В період спільного проживання вони мали спільний бюджет, спільно харчувалися, купували предмети для спільного користування, несли витрати на утримання житла, його ремонт. Між ними існували усні домовленості про порядок користування житловим приміщенням та земельною ділянкою в с. Озера (в літній період періодично проживали в будинку, обробляли город, збирали врожай, тощо). В житловому будинку в с. Озера він відремонтував дах будинку, паркан, облаштовував присадибну ділянку. Він піклувався про стан здоров`я [PERSON] , купував ліки, возив його на медичні процедури, робив все можливе для продовження його життя. Однак [INFO] внаслідок інфаркту [PERSON] помер в лікарні. Після смерті [PERSON] він займався організацією його поховання, ніс всі матеріальні витрати по оплаті ритуальних послуг, поховання та поминальних обідів. Встановлення факту проживання зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини безпосередньо породжує юридичні наслідки і його підтвердження необхідне для оформлення спадщини, спору про право не існує. Просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ) та спадкодавця [PERSON] , [INFO] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з березня 2017 року по день його смерті - [INFO] . Заявник та його представник в судове засідання 12.11.2025 року не з`явилися. Через канцелярію суду від них надійшли заяви про розгляд справи без участі у якій просили здійснювати розгляд справи у відсутності заявника та його представника просили задовольнити заяву, викладені в заяві обставини підтримують в повному обсязі. В судовому засіданні 19.09.2025 року заявник пояснив, що інших спадкоємців у померлого [PERSON] немає. [PERSON] був його хрещеним батьком. Останній проживав один в будинку, що знаходиться в с. Озера, Бучанського р-ну, Київської області, оскільки з дружиною він був розлучений з грудня 2015 року, дітей не мав. Через свій похилий вік, хронічні захворювання хрещений потребував догляду, і він йому допомагав купував необхідні ліки, возив на медичні процедури, також допомагав і по господарству: лагодив дах в будинку, паркан. [PERSON] проживав разом з ним з березня 2017 року в [ADDRESS] , оскільки потребував медичної допомоги, і так було зручніше доглядати за хрещеним батьком. Однак, вони в літню пору проживали в житловому будинку [PERSON] в с. Озера, вели роботи на городі та по ремонту будинку. Вони мали спільний бюджет, спільно харчувалися, несли витрати на утримання житла, його ремонт, купівлю необхідних речей та продуктів разом, фактично жили однією сім`єю. Він доглядав [PERSON] , перед його смертю, коли той перебував в лікарні, його похоронами також займався він бо інших не було. Зацікавлена особа: Гостомельська селищна військова адміністрація Бучанського району Київської області не забезпечила свого представника в судове засідання, про час, місце та день розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомлено. Зацікавлена особа: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Кінащук Марина Аркадіївна не з`явилася в судове засідання, про час, місце та день розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, письмові докази по справі, заслухавши свідків [PERSON] , [PERSON] , суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , місце смерті м. Буча, Київська обл., що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . З матеріалів спадкової справи № 37/2022, заведеної Кінащук М.А., приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області 15 грудня 2022 року до майна померлого15 червня 2022 року [PERSON] , вбачається, що [PERSON] 15.12.2022 року звернувся до нотаріуса із заявою щодо прийняття спадщини, як спадкоємець 4 черги спадкування за законом, оскільки проживав разом зі спадкодавцем однією сім`єю з 2017 року. Крім нього, інших спадкоємців, в тому числі і пережившого подружжя у померлого немає. Відомостей про звернення інших спадкоємців [PERSON] протягом встановленого ст.1270 ЦК України строку із заявами про прийняття спадщини після його смерті матеріали спадкової справи не містять. З паспортних даних громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Мироцьке, Київської області, вбачається запис на сторінці 11 щодо місця проживання, а саме: міститься штам печатки зі змістом «місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , дата реєстрації 24.04.1979». З копії посвідки про хрещення, вбачається, що [PERSON] є хрещеним батьком [PERSON] , [INFO] . З паспортних даних громадянина України № [NUMBER] , виданого 07.07.2021 органом № 3215, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , місце народження с. Мироцьке, Київської області. З наданого витягу з реєстру територіальної громади від 08.11.2022 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований з 11.07.2008 року за адресою: [ADDRESS] . З акту депутата Бучанської міської ради Кухаренко В.М. на звернення заявника про встановлення факту проживання від 08 червня 2023 року вбачається, що в ході обстеження встановлено, що [PERSON] дійсно зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] . Разом з ним не зареєстрований, але проживав з березня 2017 року по 15.06.2022 року його хрещений [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . [PERSON] та [PERSON] проживали разом та вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] всі витрати на ритуальні послуги та поховання взяв на себе [PERSON] . Також в підтвердження факту, того що після смерті [PERSON] заявник займався організацією його поховання, ніс всі матеріальні витрати по оплаті ритуальних послуг, поховання, є подана копія накладної про оплату вартості ритуальних послуг від 15.06.2022 року № 48. Зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 квітня 2023 року приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Кінщук М.А. вбачається, що відмовлено гр. [PERSON] , [INFO] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. В постанові зазначено, що із наданих документів вбачається, що спадкоємець не має родинного зв`язку зі спадкодавцем. Документів щодо підтвердження факту спільного проживання, а саме: рішення суду про встановлення факту спільного проживання більше, ніж останні п`ять років до дня смерті однією сім`єю зі спадкодавцем, спадкоємцем не надано. Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Згідно з частиною другою статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Якщо вимога про встановлення факту проживання осіб однією сім`єю заявлена у зв`язку з таким проживанням не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, відповідні відносини є спадковими і до них слід застосовувати статтю 1264 ЦК України. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21). Оскільки, у цій справі заявлена позовна вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю у зв`язку з таким проживанням не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тому ці відносини є спадковими і до них слід застосовувати статтю 1264 ЦК України. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 694/646/20 (провадження № 61-5208св21) зазначено, що для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених статтею 1264 ЦК України підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків. Про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21). Згідно з пунктами 2, 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження, зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч.1\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2\~ст. 315 ЦПК України\~визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у випадку, якщо спадкоємець фактично проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, то зазначена обставини є підставою для звернення із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкодавця за останнім місцем проживання спадкоємця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкодавець не проживав із спадкоємцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. Метою звернення заявниці до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно частин першої, п`ятої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом частин першої - третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Встановлені дослідженими доказами обставини та наданими у судовому засіданні показами свідків [PERSON] , [PERSON] , підтверджують факт, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали з 2017 року, вели спільне господарство, зокрема проводили ремонтні роботи в будинку в с. Озера, за які оплачував [PERSON] , працювали на городі біля будинку; крім того, [PERSON] проживав і в [ADDRESS] , за адресою якою жив [PERSON] є достатніми для підтвердження факту його проживання разом з [PERSON] однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Ст. 1264 ЦК України встановлено тривалість періоду спільного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, достатнього для набуття особою у четверту чергу права на спадкування за законом - не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Будь-яких інших вимог щодо періоду проживання зі спадкодавцем вказана правова норма не містить. Будь-які інші докази, спростовуючі доводи заявника, які підтверджені письмовими доказами, в справі відсутні, а тому з урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що заява про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved