Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

У травні 2024 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь: заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 32251,11 грн; заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 6207,21 грн; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 50104,34 грн; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 31875,62 грн; заборгованість за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання теплової енергії у розмірі 55221,22 грн; заборгованість за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання гарячої води у розмірі 17164,63 грн; заборгованість по платі за абонентське обслуговування за постачання теплової енергії у розмірі 900,91 грн; заборгованість по платі за абонентське обслуговування за постачання гарячої води у розмірі 445,15 грн; заборгованість по внескам за обслуговування вузлів комерційного обліку послуги з централізованого опалення у розмірі 121,24 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що з 01 травня 2018 року позивач є виконавцем комунальних послуг, а саме з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, з 01 листопада 2021 року з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. На підставі типового договору опубліковано договір про надання послуг в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року №34 (5085). Будинок за адресою: [ADDRESS] , в цілому під`єднаний до мереж тепло та водопостачання. У порушення вимог законодавства відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 31 травня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 18 грудня 2024 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільної справи - в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 21.04.2025 через систему «Електронний суд» надійшов відзив, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування зазначає, що на власника покладається тягар утримання майна. Постановою Апеляційного суду міста Києва від 01 квітня 2015 року визнано право власності на квартиру за ПАТ «Акціонерний банк «Новий». Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16 липня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано у Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» відомості про право власності / користування об`єктом нерухомості за адресою: [ADDRESS] . 09.09.2025 до суду надійшли витребувані докази від Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації». 10.09.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів. 15.09.2025 до суду надійшла заява представника позивача про долучення доказів. У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково звернув увагу, що відповідач, відповідно до даних Реєстру та свідоцтва про право власності, є відповідач і саме він несе тягар утримання майна, тобто є належним відповідачем по справі про стягнення заборгованості. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідач у вказаній квартирі не проживає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що з 01 травня 2018 року позивач є виконавцем комунальних послуг, а саме з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, з 01 листопада 2021 року з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. На підставі типового договору опубліковано договір про надання послуг в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року №34 (5085). Будинок за адресою: [ADDRESS] , в цілому під`єднаний до мереж тепло та водопостачання. Власником квартири, відповідно до Інформації з Державного реєстру , є [PERSON] . Вказане також підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру від 18 червня 2002 року серії [NUMBER] Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації. Відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, а саме: заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 32251,11 грн; заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 6207,21 грн; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 50104,34 грн; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 31875,62 грн; заборгованість за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання теплової енергії у розмірі 55221,22 грн; заборгованість за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання гарячої води у розмірі 17164,63 грн; заборгованість по платі за абонентське обслуговування за постачання теплової енергії у розмірі 900,91 грн; заборгованість по платі за абонентське обслуговування за постачання гарячої води у розмірі 445,15 грн; заборгованість по внескам за обслуговування вузлів комерційного обліку послуги з централізованого опалення у розмірі 121,24 грн. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у строки встановлені умовами договору. Згідно з ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Частина 2 ст.638 ЦК України визначає, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч.2 ст.642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості за спожиті послуги. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved