Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 13 грудня 2022 року до 23 серпня 2025 року. Від цього шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання та ведення між сторонами господарства припинено. Після розірвання шлюбу відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання доньки, не бере участі у забезпеченні її повсякденних потреб, не цікавиться її фізичним і духовним розвитком та фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Позивачка самостійно доглядає за дитиною, забезпечує її харчування, лікування, одяг, а також несе витрати на оплату комунальних послуг і проживання. З огляду на відсутність будь-якої фінансової участі відповідача, забезпечення потреб малолітньої дитини є для неї обтяжливим без сторонньої допомоги. За таких обставин позивачка змушена звернутися до суду з метою захисту прав та інтересів дитини. Враховуючи викладене, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі 4 000,00 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 9 084,00 грн. Ухвалою суду від 25 серпня 2025 року по справі відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 19 вересня 2025 року по вказаній цивільній справі ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено, ухвалено: --- стягнути з [PERSON] на\~користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 серпня 2025 року та до досягнення дитиною повноліття; --- стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 570,00 грн; --- стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Ухвалою суду від 03 жовтня 2025 року скасовано заочне рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.09.2025 року у даній цивільній справі. Представник позивачки адвокат Керита М. В. подала заяву, в якій висловила прохання розглядати справу без її участі та участі довірительки, позовні вимоги підтримує. 14.11.2025, представником відповідача адвокатом Царенко О. О., через систему «Електронний суд» подано заяву про розгляд заяви без участі відповідача та його представника. Просив суд ухвалити законне та обґрунтоване рішення з урахуванням усіх фактичних обставин, викладених у заяві про перегляд заочного рішення, зокрема наступного: 1. Відповідач [PERSON] є батьком-одинаком, який самостійно виховує та утримує двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; 2. Відповідач забезпечує їхнє повне матеріальне утримання, виховання, догляд та створення належних умов для проживання і розвитку, що суттєво впливає на його фінансове та соціально-побутове навантаження. 3. Незважаючи на значні витрати, пов`язані з утриманням двох неповнолітніх дітей, відповідач добровільно та добросовісно сплачує аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; 4. Позивачка разом із дитиною проживає у житловому будинку, що належить відповідачу на праві приватної власності. Всі витрати, пов`язані з утриманням цього житла, зокрема оплата комунальних послуг, здійснюються відповідачем. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на такі встановлені обставини та правову оцінку доказів. Судом установлено, що з 13.12.2022 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 23.07.2025 у справі № 302/670/2 (а.с. 7, 8). Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). У відповідача на утриманні є ще два неповнолітніх сина: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 84, 85). Мати неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] [PERSON] померла [INFO] , підтвердженням чого є копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 86). З наданих представником відповідача платіжних документів вбачається, що відповідач [PERSON] , переказував позивачці наступні кошти: - 26.10.2024 року переказ на ім`я [PERSON] на суму 120 Євро, що підтверджується скріншотом із застосунку з платіжної системи (а.с. 74); - 30.03.2025 року переказ на ім`я [PERSON] на суму 499 Євро, що підтверджується скріншотом із застосунку з платіжної системи (а.с. 75); - 30.04.2025 року переказ на картковий рахунок [PERSON] на суму 1407,04 грн, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с. 82); - 31.05.2025 року переказ на картковий рахунок [PERSON] на суму 2010,05 грн, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с. 83); - 08.07.2025 року переказ на картковий рахунок [PERSON] на суму 2010,05 грн (а.с. 81); 06.09.2025 року переказ на картковий рахунок [PERSON] на суму 1507,54 грн, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с. 80). Також відповідачем надано платіжні квитанції з яких вбачається оплата ним витрат за комунальні послуги, зокрема за розподіл (доставку) газу, за спожитий газ та енергопостачання в серпні місяці на загальну суму 2669,55 грн за будинок за адресою: [ADDRESS] , де проживає позивачка з малолітньою дитиною (а.с. 76-79). З огляду на надані платіжні документи суд установив, що за період з жовтня 2024 року по вересень 2025 року відповідач перерахував на користь позивачки грошові кошти в загальному розмірі близько 34\~600,00 грн, що у перерахунку на місячний розмір становить орієнтовно 3 350 грн. Вказане свідчить про наявність у відповідача реальної можливості сплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі не менш як 3\~300-3 500 грн щомісячно Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181, частини 1 статті 182 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведені норми закону та фактично встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач повинен брати реальну та регулярну участь у матеріальному забезпеченні малолітньої дитини. Суд виходить із того, що відповідач є працездатною особою, доказів неможливості отримувати дохід не надано, а здійснені ним платежі як у грошовій формі, так і у вигляді добровільної оплати комунальних послуг свідчать про наявність у нього фінансової спроможності забезпечувати утримання дитини. При цьому суд бере до уваги потреби малолітньої дитини, її вік, а також принцип рівності батьків у виконанні батьківських обов`язків, закріплений у статтях 141, 180 СК України. Наявність у відповідача двох інших дітей, які перебувають на його утриманні, є істотною обставиною, але не звільняє його від обов`язку утримувати й доньку [PERSON] , оскільки закон зобов`язує батьків забезпечувати усіх своїх дітей без виключення. Суд також враховує, що відповідач протягом визначеного періоду надавав фінансову допомогу в різних сумах, що не забезпечувало передбачуваного утримання дитини. Аналіз фактично здійснених ним переказів свідчить, що їхній місячний еквівалент становить близько 3 300 грн, що підтверджує реальну можливість відповідача сплачувати аліменти саме у такому розмірі. З огляду на баланс інтересів дитини, матеріальні можливості відповідача, суд дійшов висновку про необхідність визначення аліментів у сумі 3 300 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначений розмір аліментів суд вважає співмірним потребам дитини та таким, що відповідає засадам розумності і добросовісності. Також встановлений розмір не суперечить доказам та обставинам, наявним у матеріалах справи. Суд враховує надані відповідачем платіжні документи щодо оплати комунальних послуг за місцем проживання позивачки та малолітньої дитини. Разом з тим такі платежі мають характер добровільної допомоги, не є систематичними та не можуть розцінюватися як належне виконання обов`язку з утримання дитини у розумінні статей 180, 181 СК України. Оплата комунальних послуг не замінює та не підміняє собою сплати аліментів, оскільки не забезпечує регулярного та передбачуваного фінансування потреб малолітньої дитини, до яких належать витрати на харчування, одяг, лікування, розвиток, побутове забезпечення тощо. Таким чином, суд оцінює такі витрати відповідача як добровільну допомогу сім`ї позивачки, що може додатково свідчити про певний рівень участі в утриманні дитини, однак не має наслідком звільнення відповідача від обов`язку сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Статтею 59 Конституції України закріплено право кожного на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом частини 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Із положень статті 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу, у разі задоволення позову покладаються на позивача. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Інтереси позивача представляє адвокат Керита Мар`яна Василівна, яка діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльність № 21/710. Звертаючись до суду, позивачка згідно вимог статті 134 ЦПК України, в позовній заяві зазначила про розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на правову допомогу та становить 9 084,00 грн, на підтвердження понесення яких до позовної заяви долучено: попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, акт приймання-передачі надання послуг від 21 серпня 2025 року, відповідно до якого адвокат Керита М. В. займалася підготовкою позовної заяви щодо стягнення з відповідача аліментів, вартість наданих послуг складає 9 084,00 грн, квитанція про оплату (а.с. 13-16). Враховуючи обсяг і характер наданих представником позивачки адвокатом Керитою М. В. послуг, співмірність заявленого гонорару зі складністю справи та часом, витраченим адвокатом, а також документально підтверджений перелік виконаних робіт і часткове задоволення позовних вимог, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу. Суд вважає обґрунтованою до стягнення суму 3 000,00 грн, визначену відповідно до попереднього кошторису, за вирахуванням вартості участі адвоката у судовому засіданні, оскільки розгляд справи відбувся за відсутності представника позивачки. Крім того, відповідач не скористався своїм процесуальним правом і не заявив заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу, ні у заяві про перегляд заочного рішення, ні в інший спосіб. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 4 000,00 грн, із яких суд задовольнив 3 300,00 грн, тобто 82,5 % заявленої суми. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі: 1 211,20 грн ? 82,5 % = 999,24 грн. На підставі статей 4, 10-13, 19, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-283, 354 ЦПК України, суд

Outcome: partial