Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

12.09.2025 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ» звернулося в системі «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором №103807652 від 12.12.2022 року в розмірі 20125 грн. 13.10.2025 року отримано відповідь щодо реєстрації місця проживання відповідача. Ухвалою від 13.10.2025 року відкрито провадження по даній справі та витребувано додаткові докази. 03.11.2025 року до суду в системі «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву. 07.11.2025 року з АТ КБ «Приватбанк» надійшла витребувана інформація. 11.11.2025 року в системі «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява з письмовими поясненнями по справі. Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що 12.12.2022 року між\~ТОВ «Мілоан»\~та [PERSON] ,\~укладено кредитний\~договір №\~103807652,\~відповідно до\~умов якого\~відповідачу було\~надано грошові\~кошти (далі\~кредит)\~у розмірі\~5000\~грн.\~на умовах\~визначених кредитним\~договором,\~а позичальник\~зобов`язався\~повернути кредит,\~сплатити комісію\~за надання\~кредиту та\~проценти за\~користування кредитом\~на умовах\~та в\~терміни,\~що визначений\~Договором.\~Згідно п.\~2.1\~кредитного договору\~кредитні кошти\~надавалися Позичальнику\~безготівково на\~рахунок з\~використанням карти\~ [NUMBER] ,\~що підтверджується\~платіжним дорученням\~про успішне\~перерахування коштів.\~Таким чином,\~ТОВ «Мілоан»\~виконало взяті\~на себе\~зобов`язання.\~Відповідач зі\~свого боку\~не виконав\~умов Кредитного\~договору,\~в результаті\~чого виникла\~заборгованість,\~яка станом\~на дату\~подання позову\~становить 20125\~грн.,\~а саме:\~заборгованість за\~тілом кредиту\~5000\~грн.;\~заборгованість за\~процентами 14625\~грн.;\~заборгованість за\~комісією 500\~грн.\~29.03.2023\~року ТОВ\~«Мілоан» та\~ТОВ «Фінансова\~Компанія «Кредит-Капіталь\~уклали Договір\~відступлення прав\~вимоги №94-МЛ/Т.\~Згідно вищевказаного\~Договору,\~ТОВ «Фінансова\~Компанія «Кредит-Капітал»\~набуло статусу\~Нового Кредитор\~та отримало\~право грошової\~вимоги по\~відношенню до\~осіб,\~які являлись\~боржниками ТОВ\~«Мілоан»,\~включно і\~до [PERSON] \~з кредитним\~договором №103807652\~від 12.12.2022\~року.\~У порядку досудового врегулювання спору позивач надіслав відповідачу письмову претензію про необхідність погашення кредитної заборгованості за № 22587608 від 12.09.2025 року, що була проігнорована. Відповідач у порушення умов договору та ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, не надав своєчасно ні позивачу, ані первісному кредитору, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду. Представник позивача, повідомлений належним чином, до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідач та його представник повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, суд прийняв рішення про розгляд справи\~ без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, 12.12.2022 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладений кредитний до № 103807652, згідно з умовами якого відповідач отримав 5000,00 грн., на умовах визначених кредитним договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначений Договором. Згідно анкети заяви на кредит №103807652 від 12.12.2022 року відповідач отримав кредит на 15 днів, до 27.12.2022 року, одноразова комісія за надання кредиту 10,00 відсотків, 1,50 % відсоткова ставка за кожний день користування, загальна сума до повернення 6625,00 грн. Окрім того, як вбачається з паспорта споживчого кредиту № 103807652, строк кредитування 105 днів, а пільговий 15 днів. Згідно п. 7.1. кредитного договору цей Договір (з додатками №1, №2 та Правилами), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього Договору. Строк дії цього Договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно п.1.4 Договору. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умова кредитного договору перерахувавши на рахунок з використанням карти [NUMBER] . (п. 2.1 Договору). Так, п. 2.2.2. кредитного договору передбачено, що нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору. Відповідно до п. 2.2.3. проценти нараховуються за стандартною ставкою, що визначена п.1.5.3. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, Укладаючи Кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст.11 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ч. 1, 2 ст.205 ЦК України - Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до п. 6 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», встановлено, що електронний підпис\~одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. До моменту підписання Кредитного договору Позичальнику надається: можливість вивчити умови такого Договору, включаючи усі його суттєві умови (у т.ч. які встановлюють детальний розрахунок сукупної вартості Кредиту), вивчити ці Правила, а також час та можливість прийняти зважене рішення щодо укладення Договору кредиту. Договір укладається Сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, в результаті чого, відповідно до положень п.п.1,5,7 ч.11 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», у Сторін Договору виникають цивільні права та обов`язки. Договір укладається відповідно до вимог п.6 ч.11 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір про видачу Кредиту в електронній формі, та його підписання Сторонами накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі згідно ст.5 Закону України «Про електронну комерцію». 29.03.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №94-МЛ/Т. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 1003807652 від 12.12.2022 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем. Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 1003807652 від 12.12.2022 року було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №94-МЛ/Т від 29.03.2023 р. У порядку досудового врегулювання спору позивач надіслав відповідачу письмову претензію про необхідність погашення кредитної заборгованості за № 22687289 від 12.09.2025 року, що була проігнорована. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ч.1 ст.1048 позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Крім того, за правилами статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2\~статті 78 ЦПК України\~встановлено, що обставини справи, які за\~законом\~мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Приписами ч. 2\~ст. 43 ЦПК України\~встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені\~законом\~або судом, не приховувати докази. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.\~79,\~80 ЦПК України). Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Так, матеріалами справи підтверджується, що 12.12.2022\~року між\~ [PERSON] \~та ТОВ\~«Мілоан» був\~укладений договір\~про споживчий\~ кредит\~№ 103807652, що підписаний в електронній формі відповідачем, за умовами якого ТОВ "Мілоан" надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Договір позики є дійсними, у судовому порядку не оскаржувався. Розрахунок заборгованості проведений первісними кредиторами до відступлення прав вимог відповідачем не спростований. Крім того, відповідно до вимог\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій\~статті 517 ЦК України\~передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже, за змістом наведених положень\~закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15. Підстав відступити від такого правового висновку щодо застосування норми права у подібних відносинах під час розгляду цієї справи колегією суддів не встановлено. З матеріалів справи вбачається, що позичальником заборгованість ні новому, ні попереднім кредиторам по кредитному договору не сплачувалась, внаслідок чого утворилася заборгованість у заявленій до стягнення сумі. Станом на дату подання позову заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 20125 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 5000 грн.; заборгованість за процентами 14625 грн.; заборгованість за комісією 500 грн. Суд не бере до уваги посилання у відзиві від 03.11.2025 року на позовну заяву, що позивач не надав переконливих доказів укладення договору, а також жодного первинного бухгалтерського документу на підтвердження переказу та документи які ідентифікували належність відповідачу відповідного рахунку, оскільки окрім інших доказів, які зазначені вище, на виконання ухвали від 13.10.2025 року, 07.11.2025 року надійшла витребувана інформація з АТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно з якою на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] та згідно з виписки по рахунку відповідачу 12.12.2022 року було переказано кошти в сумі 5000,00 грн. Таким чином, суд вважає доведеною обставину укладання між сторонами кредитного договору, отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені цим договором і той факт, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачені в договорі строки грошові кошти та нараховані відсотки не повернув, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. Щодо судових витрат Положеннями ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, у розумінні положень ч.ч. 4,5 ст.137 ЦПК, у разі неспівмірності розміру витрат із складністю справи, часом, витраченим на виконання робіт і їх обсягом, ціною позову, суд може за клопотанням сторони зменшити розмір відшкодування таких витрат. Так, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. Оплата професійної правничої допомоги адвоката у сумі 8000 грн. складається з усної консультації Клієнта, щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором 30 хв., ознайомлення з матеріалами кредитної справи 2 год., погодження правової позиції Клієнта у справі 30 хв., складення позовної заяви з урахування правової позиції Клієнта 3 год. 30 хв., подання заяви до суду від імені Клієнта 1 шт., що підтверджено відповідними матеріалами. ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» понесено витрати в сумі 8 000,00 грн. на професійну правничу допомогу АО «Апологет» на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року, що підтверджується актом №880 від 05.09.2025 року наданих послуг правової (правничої) допомоги та детальним описом наданих послуг. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст. 137 ЦПК ). Тобто, у розумінні положень ч.ч. 4,5 ст.137 ЦПК, у разі неспівмірності розміру витрат із складністю справи, часом, витраченим на виконання робіт і їх обсягом, ціною позову, суд може за клопотанням сторони зменшити розмір відшкодування таких витрат. Разом з тим, будь-яких клопотань про зменшення розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, віддповідачем не подано. У зв"язку з чим, суд стягує ці витрати у повному обсязі. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати (судовий збір) у розмірі 2422,40 грн. Так, відповідно п.п. 1, п.1, ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при подачі юридичною особою позовної заяви майнового характеру, сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік»\~встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб становить у розмірі 3028 грн. Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною 2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved