Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, свій позов обґрунтовує тим, що за час спільного проживання подружжям набуто, переобладнано та повністю відремонтовано житловий будинок в [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу [PERSON] вчинила дії по зняттю з реєстрації [PERSON] та непускає його у помешкання, вчиняє перешкоди в користуванні навіть особистим майном. За час спільного проживання було набуто у власність згаданий будинок та земельну ділянку, нерухоме майно, що залишилось у користуванні [PERSON] , а саме: кухня, котел, два телевізори, кухонний набір шафа, стіл, камін, комод, кухонна панель, холодильник, мікрохвильова піч, електрочайник, пральна машина, роутер, ноутбук, витяжка, пилосос, вказане майно і підлягає поділу. До шлюбу [PERSON] володіла квартирою в місті Світловодську, що була її особистою власністю, однак її площа була занадто мала для постійного проживання. Після одруження та народження дочки [PERSON] постало питання розширення житлової площі. Рідний дядько позивача [PERSON] запропонував передати у власність подружжю [PERSON] належний йому будинок в обмін на вищезгадану малосімейку, вартість будинку на момент обміну була значно вищою ніж вартість квартири. Тобто спірний будинок був набутий у власність подружжям за рахунок житла відповідачки та фактичного передання їм у власність житлового будинку [PERSON] за заниженою вартістю в рахунок долі [PERSON] . Після укладання договору міни [PERSON] відразу розпочав переобладнання будинку, який за документами був зареєстрований за дружиною [PERSON] . Після завершення будівельних та відновлювальних робіт, які фактично провів своїми силами позивач, подружжя переїхало проживати у згаданий будинок, після чого відносини погіршилися, шлюб був розірваний, а [PERSON] залишився на "вулиці", оскільки був знятий з реєстрації за ініціативою відповідачки, яка не впускає його до спільного помешкання. В даний час [PERSON] проживає у батьків колишньої дружини, оскільки іншого житла не має, та просить суд ухвалити рішення про визнання права власності на 1/2 частину спільного нерухомого майна та передачу у власність частину рухомого майна. В судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав повністю, пославшись на обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Повідомив, що відповідач категорично відмовляється від будь-якого спілкування, чинила перешкоди для проведення експертизи щодо оцінки спірного майна, не бажає укласти мирову угоду, вважає все майно своєю власністю, а колишнього чоловіка вважає таким, що не має жодних справ ні на будинок ні на інше майно, що придбане ними у період шлюбу. Представник відповідача заперечив проти позову, пославшись на те, що внаслідок обміну власного житла [PERSON] отримала у власність житловий будинок, відношення до якого колишній чоловік не має. Якщо поділу і підлягає майно, то це може бути лише частина рухомого майна. Вважає позов безпідставним та таким, що суперечить в тому числі інтересам спільної дитини колишнього подружжя. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 18 вересня 2023 року накладено арешт на земельну ділянку та житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані в [ADDRESS] (т.1 а.с.59). Ухвалою суду від 28 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя(т.1 а.с.62). Ухвалами суду від 29 січня, 08 квітня 2024 року у справі призначено оціночно-будівельну експертизу з метою визначення вартості житлового будинку з надвірними будівлями(т.1 а.с.131, 144). Ухвалою суду від 04 червня 2024 року судом зобов`язано [PERSON] надати доступ до об`єкта дослідження(т.1 а.с.161). Ухвалою суду від 04 березня 2025 року закрите підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя(т.2 а.с.20). Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16 вересня 2011 року, спільне прізвище [PERSON] (т.1 а.с.13). Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження(т.1 а.с.14). 07 червня 2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано відповідно до рішення Світловодського міськрайонного суду(т.1 а.с.15). 27 березня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір міни, відповідно до якого сторони обмінялися об`єктами нерухомості: житловий будинок, загальною площею 57,3кв.м, земельна ділянка площею 0,0273 Га, що розташовані в [ADDRESS] та квартира, загальною площею 29,9кв.м, що розташована в [ADDRESS] (т.1 а.с.16-17). 22 березня 2023 року [PERSON] був знятий з реєстраційного обліку за в [ADDRESS] (а.с.19). На підтвердження проведення будівельних та відновлювальних робіт в [ADDRESS] , позивачем були надані видаткові накладні та квитанції про придбання будівельних матеріалів, оплату послуг по введенню в експлуатацію газових приладів, придбання спірного майна: газового котла, кухонного набору, кухні(т.1 а.с.24-40). До суду були надані фотографії житлового будинку по [ADDRESS] до проведення будівельних робіт та після їх завершення. Вказані зображення чітко відображають той факт, що дійсно у будинку були проведені значні будівельні та відновлювальні роботи, побудовано паркан, гараж, сарай(т.1 а.с.41-44). Із технічного паспорта житлового будинку по [ADDRESS] вбачається, що станом на 27 травня 2011 року(дата виготовлення технічного паспорта) на території домоволодіння були розташовані: будинок площею 57,3кв.м, погріб, сарай та огорожа(т.1 а.с.88-93). Із технічного паспорта житлового будинку по [ADDRESS] вбачається, що станом на 04 грудня 2023 року(дата виготовлення технічного паспорта) на території домоволодіння були розташовані: будинок площею 74,9 кв.м., прибудова - 33,4 кв.м., погріб - 4,1 кв.м., сарай - 22,4 кв.м., гараж - 28,2 кв.м., водопровід та огорожа(т.1 а.с.115-127). Відповідно висновку експерта №28-24 від 15 жовтня 2024 року, вартість житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] , на момент проведення експертизи, становить 1215772 гривні. Вартість послуг експерта становить 1171 грн.+4206,80 грн.=5377,80 грн.(т.1 а.с.193-212, 225, 226). Згідно витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 11 листопада 2024 року, вартість земельної ділянки по [ADDRESS] , складає 53046,63гривні(т.1 а.с.240). В ході судового розгляду були допитані свідки: [PERSON] пояснила, що її дочка [PERSON] повела себе неправильно, фактично вигнавши [PERSON] з будинку, який вона вважає своєю власністю, в даний час зять проживає у неї, оскільки іншого житла не має. Будівництвом та ремонтом займався [PERSON] , у нього на той час був вантажний автомобіль, який він продав для облаштування спірного житла. [PERSON] пояснив, що фактично подарував спірний будинок племіннику, погодившись на обмін з [PERSON] на малосімейку, яка по вартості була значно нижче вартості будинку. Після обміну вони проживали у малосімейці, а продав її після їхнього переїзду в будинок, ремонтом займався [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] пояснили, що проживають поряд з спірним будинком, тобто є сусідами та підтвердили той факт, що весь ремонт та будівництво відбувалося виключно силами [PERSON] , Віка участі у будівництві не приймала. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] в період шлюбу набули у спільну власність житловий будинок [ADDRESS] . Згаданий будинок перейшов у спільну власність колишнього подружжя за рахунок квартири(малосімейки), що належала відповідачці на праві особистої власності і у якій після нотаріального оформлення договору міни, вони продовжили проживати до закінчення переобладнання спірного будинку. Іншою складовою спільного житлового будинку було фактичне дарування дядьком позивача [PERSON] частини будинку, що було оформлене нотаріально договором міни, але за заниженою вартістю та вантажний автомобіль, що позивач продав для будівництва будинку. Не заперечувався сторонами той факт, що вартість житлового будинку із земельною ділянкою [ADDRESS] , що належала [PERSON] навіть до проведення ремонтних робіт, була значно вищою ніж квартира(малосімейка) в [ADDRESS] , що належала [PERSON] . Тобто [PERSON] фактично подарував своєму племіннику [PERSON] частину спірного будинку, хоча нотаріально вказані правовідносини були оформлені договором міни будинку на квартиру між [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо)самостійного заробітку(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є в спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя закріплено ст. 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному із подружжя, якщо іншого не визначено домовленістю між ними (ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2 ст. 364 ЦК України). Згідно ст.355 ЦК України право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Відповідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що спірне майно - житловий будинок, який був реконструйований, переобладнаний та відремонтований і надвірні будівлі, що були побудовані заново, земельна ділянка та інші рухомі речі в тому числі і ті, якими обладнаний згаданий будинок, колишнє подружжя [PERSON] набуло в період шлюбу за спільні кошти, і відповідно це майно є їх спільною сумісною власністю. Оскільки сторони не можуть дійти згоди про розподіл вказаного майна, то суд приходить до висновку про доцільність визнання права власності за кожним з них по 1/2 частині на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: [ADDRESS] . Рухомі речі мають бути розподілені між сторонами наступним чином: - у власність [PERSON] переходить:кухня "46" - 20880 грн.; кухонний набір "Версаче" - 7500 грн.; телевізор Самсунг, 50 дюймів - 13999грн.; холодильник - 5500грн.; мікрохвильова піч - 1500 грн.; електрочайник - 1000 грн.; роутер -1200 грн.; кухонна панель - 4500 грн., загальною вартістю 56079 гривень, - у власність [PERSON] переходить: газовий котел - 13990 грн.; шафа - 5500грн.; стіл-парта - 2600 грн.; телевізор Самсунг, 32 дюйми - 3000грн.; камін-обігрівач - 6500 грн.; комод - 1200 грн.; пральна машина - 14000 грн.; ноутбук - 6500 грн.; витяжка на кухню - 1500 грн.; пилосос - 1700 грн., загальною вартістю 56490 гривень. Вартість спільного майна, зазначеного у відзиві на позов від 17 листопада 2023 року є занадто заниженою, тому суд не приймає її до уваги як неналежну. Сторони не ініціювали проведення оцінки згаданих речей. Вартість речей, що вказана позивачем у заяві про уточнення позовних вимог від 12 листопада 2024 року є очевидно більш наближеною до ринкових цін, як станом на подання уточненого позову, так і на момент ухвалення рішення суду, саме тому суд приймає дану інформацію про вартість майна як належну. Беручи до уваги зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено наявність підстав для визнання спірного нерухомого та рухомого майна спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved