Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

У січні 2025 року заявник звернувся до суду із заявою в якій просив визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним та призначити його опікуном останнього. Свої вимоги обґрунтовує тим, що його батько [PERSON] , який проживає спільно із заявником за адресою: [ADDRESS] , через хворобу, що призводить до ураження головного мозку втратив здатність самостійно пересуватися, говорити, викладати свої прохання, приймати їжу, в побуті несамостійний, знаходиться в безпорадному стані, не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, що приводить до психічних розладів, а тому потребує постійного стороннього догляду та опіки. Зазначає, що він здійснює за ним догляд. Заявник заяву підтримав та просив задовольнити, а також підтримав подання органу опіки і піклування про призначення його опікуном. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зважаючи на викладений у висновку експерта стан психічного здоров`я [PERSON] , він в судове засідання не викликався. Його адвокат просила суд задовольнити заяву [PERSON] та подання органу опіки і піклування, мотивуючи тим, що це відповідатиме інтересам останнього. Вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (ст.39 ЦК України). Згідно ч.3 ст.296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є батьком заявника, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] . На день подачі заяви до суду проживає разом із заявником. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №229-2025 від 27.05.2025 [PERSON] , виявляє клінічні ознаки стійкого, хронічного психічного розладу вираженої деменції з гострим початком судинного генезу у вигляді порушення просторово-часової орієнтації, грубого зниження когнітивних функцій (уваги, пам`яті та інтелекту), сенсорної та моторної афазії, втрати навичок до самостійного обслуговування. З приводу поставлених експерту питань встановлено, що [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний стійкий психічний розлад виражену деменцію з гострим початком судинного генезу; не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відтак, з огляду на зазначене, є підстави для визнання [PERSON] недієздатним. Цивільна дієздатність є важливою складовою правосуб`єктності фізичної особи, що дозволяє їй виступати учасником цивільних відносин у повній мірі, своїми діями набувати цивільних прав та виконувати цивільні обов`язки. Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації. Опіка та піклування правовий інститут, який регулює суспільні відносини, пов`язані з установленням опіки та піклування, здійсненням їх функцій та їх зупиненням. Інститут опіки та піклування включає і адміністративно-правові норми, що регулюють відносини між органами опіки та піклування, з одного боку, та опікунами та піклувальниками з іншого. Опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними, з метою забезпечення їх особистих немайнових і майнових прав та інтересів, оскільки за станом здоров`я вони не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст.ст.41, 55, 58 ЦК України). Така опіка відповідно до ст.60 ЦК України, ст.300 ЦПК України призначається судом. Опікун недієздатної особи призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Орган опіки і піклування Звягельської міської ради у своєму висновку, затвердженому рішенням виконавчого комітету №1661 від 09.10.2025, зазначає, що [PERSON] проживає разом із батьком, опікується ним, здійснює догляд та забезпечує утримання [PERSON] , що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї. З метою захисту інтересів [PERSON] , орган опіки та піклування дійшов висновку про можливість [PERSON] виконувати обов`язки опікуна. Обставин, які виключають можливість призначення [PERSON] опікуном свого батька, визначених ст.64 ЦК України, судом не встановлено, зокрема, його поведінка та інтереси не суперечать інтересам [PERSON] . Заявник відповідає вимогам, визначеним ст.ст.63,67 ЦК України, він дбатиме про підопічного, створив йому належні матеріально-побутові умови для проживання, забезпечить його доглядом та лікуванням і вживатиме заходів щодо захисту прав та інтересів свого батька, а тому може виконувати обов`язки опікуна. Отже, суд приходить висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.6 ст.300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до положень ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved