Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

07 липня 2025 року позивач ТОВ ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №104724\~від 11.01.2020\~року в\~розмірі 9\~640,00 грн. Позивач також просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати, пов`язані з розглядом справи в суді: судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 12\~922, 40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11.01.2020 року між ТОВ «Займер» та [PERSON] було укладено кредитний договір №104724 , відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 2000,00 грн. на платіжну картку, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним в порядку та строки, визначені договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі надавши відповідачеві кредитні кошти. Кредитний договір укладений шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». 28.10.2021 року ТОВ «Займер» та ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» уклали Договір факторингу № 01-28/10/2021 відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, включно і до [PERSON] . Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 9640,00 грн., яка складається з наступного: 2000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7640,00 грн. заборгованість за відсотками. Термін повернення кредиту настав, але вказана заборгованість за кредитним договором відповідачем не сплачена, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. В наданому суду письмовій заяві представник позивача Пархомчук С.В. підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, просить розглянути справу без участі представника. Просив також стягнути з відповідача витрати на правчину допомогу в розмірі 12922 грн. 40 коп. Представник відповідача Демінов О.І. надав заяву про визнання позову в повному обсязі, зазначив, що витрати на правничу допомогу в розмірі 12 922,40 грн. завищені представником позивача та не обгрунтовані належними та допустими доказами, тому просив їх зменшити. Також просить повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору позивачу. Суд, взявши до уваги позицію представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11.01.2020 року між ТОВ «Займер» та [PERSON] було укладено кредитний договір №104724 , відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 2000,00 грн. на платіжну картку (арк.с.16-18). Кредитний договір укладений шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». 28.10.2021 року ТОВ «Займер» та ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» уклали Договір факторингу № 01-28/10/2021 відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, включно і до [PERSON] . Станом на 16.04.2025 року заборгованість складає 9640,00 грн., з яких: 2000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7640,00 грн. заборгованість за відсотками. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних праві обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електрону комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 639\~ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням; 4)пов`язані з вчиненням іншихпроцесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч.3, 4\~ст.137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Виходячи з ступеня складності справи, предмету позову та розміру позовних вимог, обсягу наданих та досліджених судом доказів, а також враховуючи визнання відповідачем позову, виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути частково з відповідача витрати на правничу допомогу на користь позивача в розмірі 2000 грн. \~Згідно ст.. ст. 141, 142 ЦАК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved