Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

І. Описова частина. 1.1. Позиція позивача. 15 липня 2025 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернувся в суд з позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі третя особа), про встановлення факту укладення шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] були його дідом та бабою відповідно. [INFO] помер [PERSON] , який не залишив заповіту, у зв`язку з чим спадкування здійснювалося за законом. До складу спадщину увійшло право на земельну частку (пай) у землях, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Лесі Українки, розміром 2,62 га. Спадкоємцем першої черги, яка прийняла спадщину була його дружина [PERSON] . За життя [PERSON] не оформила спадщини. [INFO] померла баба позивача [PERSON] . За життя вона склала заповіт, у якому все своє майно заповіла позивачеві. Звернувшись до нотаріуса за оформлення своїх спадкових прав на земельну частку (пай), який залишився після діда, позивач отримав відмову нотаріуса, адже не зміг надати свідоцтва про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Вказує, що згідно відповіді органу РАЦС, записи про реєстрацію шлюбу між цими особам у книгах реєстрації актів про одруження за 1959 рік по с. Ужова (с. Залізці) відсутні. Книги збереглися частково. Отже, єдиним способом вставити факт укладення шлюбу є звернення позивача до суду. Зазначає, що факт укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підтверджується показами свідків, документами баби, де вона значиться саме під шлюбним прізвищем « [PERSON] », а не дошлюбним « [PERSON] », а також іншими доказами. Відповідачем у справі визначено сестру позивача, яка потенційно може бути ще одним спадкоємцем за законом. Просить суд встановити факт реєстрації шлюбу між [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , в 1959 році Залісницькою сільською радою народних депутатів Рожищенського району Волинської області. 1.2. Позиція відповідача. Відповідач письмового відзиву на позов не подала, але в адресованій суду письмовій заяві позов визнає. 1.3. Позиція третьої сторони. Третя особа, в адресованій суду письмовій заяві просить суд слухати справу за її відсутності, стосовно вирішення справи покладається на розсуд суду. 1.4. Позиція сторін у судовому засіданні. В судовому засіданні 30 жовтня 2025 року позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. У цьому ж засіданні відповідач позов визнала та вказала, що [PERSON] та [PERSON] дійсно були дідом та бабою сторін, а також перебували у шлюбі між собою. У судове засідання 11 листопада 2025 року сторони не прибули. ІІ. Мотивувальна частина. Заслухавши позицію учасників справи, допитавши свідків та дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю, з таких підстав. 2.1. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №037455 від 25 лютого 1997 року [PERSON] (далі [PERSON] ) належало право на земельну частку (пай) в колишньому КСП ім. Лесі Українки, розміром 2,62 умовних га. (а.с.7). [INFO] [PERSON] помер у с. Ужова Рожищенського району Волинської області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с.8). Згідно довідки виконкому Залісцівської сільської ради народних депутатів Рожищенського району Волинської області від 11 серпня 2000 року, заповіт від імені [PERSON] виконкомом не посвідчувався, спадкоємець [PERSON] до дня смерті проживала зі спадкодавцем та прийняла спадщину шляхом постійного проживання (а.с.9). [INFO] [PERSON] померла у м. Луцьку (а.с.10). Дошлюбним прізвищем [PERSON] було « [PERSON] » (а..с18). Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] у с. Ужова Рожищенського району Волинської області. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , українці за національністю (а.с.11). [INFO] у м. Луцьку помер [PERSON] (а.с.12). Згідно свідоцтва про народження позивача, його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Отже, [PERSON] та [PERSON] є дідом та бабою позивача, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с.13). Відповідач [PERSON] є рідною сестрою позивача, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.14-15). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті його баби [PERSON] (а.с.16). Як зазначено у довідці Відділу реєстрації актів громадянського стану Волинського обласного управління юстиції від 22 березня 2002 року № 9-195/220, у відділі відсутній акт про одруження [PERSON] та [PERSON] за 1959 рік по с. Ужова Рожищенського району. Перевірка проведена за 1955-1960 роки. Книга реєстрації актів про одруження за 1959 рік збереглася частково (а.с.17). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , 1960 року народження, показав, що був сусідом подружжя [PERSON] та [PERSON] у с. Ужова. Вказав, що [PERSON] дійсно працював у КСП ім. Лесі Українки, був одружений з [PERSON] , яка взяла прізвища чоловіка « [PERSON] ». В подружжя у 1960 році народився син [PERSON] , який в 1989 також одружився. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , 1952 року народження, показала, що була сусідкою подружжя [PERSON] та [PERSON] у с. Ужова. Вказала, що пам`ятає весілля цього подружжя у 1959 року. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , 1963 року народження, показала, що була сусідкою подружжя [PERSON] та [PERSON] у с. Ужова. Вказала, що [PERSON] дійсно працював у КСП ім. Лесі Українки, був одружений з [PERSON] , яка взяла прізвища чоловіка « [PERSON] ». В подружжя у 1960 році народився син [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що була сусідкою подружжя [PERSON] та [PERSON] у с. Ужова. Вказала, що [PERSON] дійсно працював у КСП ім. Лесі Українки, був одружений з [PERSON] , яка взяла прізвища чоловіка « [PERSON] ». В подружжя у 1960 році народився син [PERSON] . Вони були із сусіднього села Залісці та мали сина [PERSON] . 2.2. Позиція суду. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У другому реченні частини другої статті 16 ЦК України визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Як зазначено у пункті 4 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Із сукупності досліджених судом доказів, а саме показів свідків сусідів [PERSON] та [PERSON] по с. Ужова Рожищенського району Волинської області, та письмових доказів, де [PERSON] зазначена саме як дружина [PERSON] , слідує, що вказані особи дійсно у 1959 році уклали шлюб у с. Залісці Рожищенського району Волинської області, запис про який не зберігся внаслідок часткової втрати відповідної книги реєстрації сільської ради. Оскільки встановлення цього факту необхідне позивачеві для належного оформлення своїх спадкових прав, його слід встановити, задовольнивши позов повністю. На підставі\~наведеного та\~

Outcome: approved