Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва звернувся представник [PERSON] із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, в якій просить встановити факт народження дитини жіночої статі - [PERSON] , яка народилася [INFO] , в м. Скадовськ, Херсонської області, Україна, у матері - [PERSON] , [INFO] , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Вказати в актовому записі про народження, що батьком дитини є [PERSON] , громадянин України, відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України. В обґрунтування заяви зазначила, що [PERSON] у м. Скадовськ, Херсонської області, [INFO] народила дитину жіночої статі - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 99500005 Скадовським районним відділом запису актів громадського стану Управління РАЦС Херсонської області 20 серпня 2024 року, про що складений запис акту про народження №110249950000500152004. Дитина народилася поза шлюбом, запис про чоловіка, як батька дитини в актовому записі про народження дитини відсутній. Довідка з пологового будинку про народження дитини була здана до вказаного 99500005 Скадовського районного відділу запису актів цивільного стану Управління РАЦС Херсонської області, працівники якого на підставі довідки з пологового будинку й видали [PERSON] вищевказане свідоцтво про народження дитини. З підстав встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території для подальшого оформлення свідоцтва про народження згідно із вимогами чинного законодавства України заявниця звернулася до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 жовтня 2025 року, головуючим суддею у справі визначено суддю Будзан Л.Д. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2025 року заяву залишено без руху, надавши строк для усунення недоліків, які заявник виконала. Ухвалою суду від 10 листопада 2025 року провадження у справі відкрито за правилами окремого провадження та призначено до судового розгляду. Учасники процесу до суду не прибули, повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи. Зважаючи, що згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України встановлено невідкладний розгляд справ про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, суд вважає за можливе провести розгляд заяви у відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується даними паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 27 березня 2013 року Голопристанським РС УДМС України в Херсонській області. Відповідно до довідки від 28 серпня 2025 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Бехтери Голопристанського району Херсонської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає/перебуває за адресою: [ADDRESS] . З копії свідоцтва про народження, виданого на тимчасово окупованій території Херсонської області, вбачається, що [INFO] в місті Скадовськ, Херсонської області, народилася [PERSON] , матір`ю якої записано [PERSON] , батька не зазначено. Із заяви вбачається, що встановлення юридичного факту народження дитини необхідно заявниці у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України та для необхідності державної реєстрації народження дитини у загальному порядку. Частиною 1 ст. 144 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Наказом Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» наказано тимчасово призупинити проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно з ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Разом з тим, суд враховує, що ч. 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22.10.2018 у справі № 235/2357/17 викладено правову позицію згідно з якою документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. За змістом ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. В рішенні ЄСПЛ від 10.05.2001 у справі «Cyprus v. Turkey» (заява № 25781/94) ЄСПЛ вказав, що зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів далеке від абсолютного. Для людей, які проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним від влади defacto, включаючи й їхні суди; і саме в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які стосуються сказаного, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, зокрема і цим. Думати інакше означало б зовсім позбавити людей, які проживають на цій території, всіх їхніх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, це також означало б позбавити їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. Згідно ч. 3 ст. 317 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Як вбачається з Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940, якщо державна реєстрація народження дитини проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження, дані про дату і місце народження дитини зазначають відповідно до рішення суду. У разі встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України підставою для внесення відомостей про батька дитини є відповідне рішення суду, яким встановлені такі дані. У разі відсутності в рішенні суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України даних про підстави запису відомостей про батька або в такому рішенні суду зазначено, що шлюб зареєстровано на тимчасово окупованій території України, відповідна графа актового запису не заповнюється. У графі «Для відміток» зазначаються, що відомості про батька внесені згідно з рішенням суду, дата та номер рішення. Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану за законодавством України не проводилась. Таким чином, судом встановлено, що заявниця позбавлена можливості в позасудовому порядку зареєструвати народження дитини, оскільки її народження відбулося на тимчасово окупованій території України. Встановлення даного факту породжує для заявниці юридичні наслідки, оскільки дозволяє їй в подальшому здійснити реєстрацію народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримати свідоцтво про народження згідно з чинним законодавством України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги неможливість встановлення даного юридичного факту в позасудовому порядку, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для встановлення факту народження дитини заявниці на тимчасово окупованій території України. Однак, суд, відмовляє у задоволенні вимоги заявниці вказати в актовому записі про народження, що батьком дитини є [PERSON] , оскільки жодних доказів на підтвердження такого факту заявницею суду не надано. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: partial