Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

25.08.2025 представник позивача ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором, посилаючись на те, що 11.06.2018 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 22033000066717. Відповідно до Кредитного договору, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», розміщений на офіційному веб-сайті Банку: https://creditdnepr.com.ua/ та індивідуальної частини, якою є цей Кредитний договір, що разом становлять єдиний Кредитний договір, Банк зобов`язується надати Клієнту грошові кошти (далі Кредит) у тимчасове платне користування, а Клієнт зобов`язується повернути наданий Кредит, сплатити плату за Кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором. Кредит надається у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій (зняття коштів з Рахунку, платежі з Рахунку тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком Клієнта, що відкритий в Банку. Операції використання ліміту кредитної лінії можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу. 15 грудня 2021 р. згідно умов Договору факторингу № 15/12/21, АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 22033000066717 від 11.06.2018 року на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦИКЛ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуто право вимоги до Відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором становить 21808,5 грн, із яких: - заборгованість по тілу кредиту: 11868,13 грн, заборгованість по відсотках - 3297,37 грн, - заборгованість по комісії - 6643 грн. З боржника на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 419,93 грн. за період з 15.12.2021 року по 23.02.2022 року. На користь позивача з боржника підлягає стягненню 3% річних у розмірі 69,25 грн за період з 15.12.2021 року по 31.12.2021 року. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на вжиті заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення досудової вимоги про сплату заборгованості, відповідач не виконав свої зобов`язання, у зв`язку із чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, та його представник просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 22297,68 грн, інфляційні втрати в розмірі 419,93 грн, 3% річних в розмірі 69,25 грн, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень та понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 05.09.2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, про що повідомлені сторони. 12.09.2025 відповідачем [PERSON] було надано заперечення в якому зазначено, що відповідач із позовом не згодна, оскільки позовні вимоги пред`явлені через сім років після укладення договору. Будь-яких перемовин позивач з відповідачем не проводив, досудове врегулювання забезпечено не було. Фактично, відповідні заперечення, є заявою відповідача про застосування позовної давності. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву та докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: 11.06.2018 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 22033000066717. Відповідно до Кредитного договору, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», розміщений на офіційному веб-сайті Банку: https://creditdnepr.com.ua/ та індивідуальної частини, якою є цей Кредитний договір, що разом становлять єдиний Кредитний договір, Банк зобов`язується надати Клієнту грошові кошти (далі Кредит) у тимчасове платне користування, а Клієнт зобов`язується повернути наданий Кредит, сплатити плату за Кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором. Кредит надається у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій (зняття коштів з Рахунку, платежі з Рахунку тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком Клієнта, що відкритий в Банку. Операції використання ліміту кредитної лінії можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу. 15 грудня 2021 р. згідно умов Договору факторингу № 15/12/21, АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 22033000066717 від 11.06.2018 року на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦИКЛ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуто право вимоги до Відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором становить 21808,5 грн, із яких: - заборгованість по тілу кредиту: 11868,13 грн, заборгованість по відсотках - 3297,37 грн, - заборгованість по комісії - 6643 грн. Враховуючи встановлені договором умови загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № 22033000066717 від 11.06.2018 року, становить 21808,5 грн, із яких: - заборгованість по тілу кредиту: 11868,13 грн, заборгованість по відсотках - 3297,37 грн, - заборгованість по комісії - 6643 грн. 05.06.2025 р. ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» було спрямовано до [PERSON] вимогу про погашення кредитної заборгованості за договором № 22033000066717 від 11.06.2018 року. При ухваленні рішення судом застосовано наступні правові норми. Згідно з статтею 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначено\~в ст.\~263\~ЦПК України\~удове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При\~виборі і\~застосуванні норми\~права до\~спірних правовідносин\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як зазначено в ст. 526 ЦК України зобов`язання\~має виконуватися\~належним чином\~відповідно до\~умов договору\~та вимог\~цього Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~а за\~відсутності таких\~умов та\~вимог -\~відповідно до\~звичаїв ділового\~обороту або\~інших вимог,\~що звичайно\~ставляться. Згідно з\~положеннями ст.\~1054\~ЦК України\~за кредитним\~договором банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобов`язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору . Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~512\~ЦК України\~ кредитор\~у зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). З досліджених доказів суд встановив, що позивач звернувся до суду з відповідним позовом як новий кредитор, що набув 15.12.2021 за договором про відступлення права вимоги відповідне право до відповідача, який, як вбачається з наданих доказів, неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, укладеним із первісним кредитором. Також суд встановив, що вимогу про необхідність погашення кредитної заборгованості позивач направив відповідачу лише 05.06.2025, тобто майже через чотири з половиною роки після набуття права вимоги за договором факторингу. Як зазначено в ч. 1 ст. 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. А згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 по справі №\~826/13768/16\~визначено, що\~позовна давність\~\~це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. А відповідно до ч. 1 ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Суд враховує, що відповідач зробив12.09.2025 заяву про застосування повної давності та копію вказаної заяви направив позивачу. Також суд встановив, що копію відповідної заяви було отримано позивачем 17.09.2025 та станом на 13.11.2025 не надано суду жодного доказу на підтвердження поважності причин пропуску трирічного строку звернення до суду із відповідним позовом, оскільки вже на момент набуття права відповідної вимоги за договором факторингу, позивачу було відомо про порушення його права відповідачем і жодних дій до 05.06.2025 направлення вимоги відповідачу, він на вжиття заходів, спрямованих на спонукання відповідача до виконання обов`язку за кредитним договором не вчинив, а до суду із позовом взагалі звернувся лише 23.08.2025. З наданих позивачем доказів не вбачається, що відповідач, як боржник, з моменту набуття права вимоги позивачем, вчиняв дії, які б свідчили про добровільне виконання ним свого обов`язку та, відповідно, переривання перебігу строку позовної давності. Також не надано суду доказів укладення між сторонами договору про збільшення позовної давності. Отже, враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити у зв`язку із пропуском позовної давності. У зв`язку із відмовою в позові, понесені позивачем судові витрати не підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 256, 257, 262, 267, 526, 1054, 1077 ЦК України, ст. ст. 6-13,\~81,\~89, 133,\~141,\~\~258,\~259,\~263-265 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed