Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

У лютому 2025 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 60.17.000158 від 19.05.2021 року в розмірі 124 039,10 грн, а також судового збору в сумі 2 422,40 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 19.05.2021 року між АТ «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» та [PERSON] укладено кредитний договір № 60.17.000158. Умовами кредитного договору передбачено, що сума кредиту становить 50 000 грн, строк кредитування 24 місяці, в свою чергу відповідач зобов`язався щомісячно здійснювати оплату процентів, нарахованих за користування кредитом в попередньому календарному місяці, комісії (за наявності), частини заборгованості по кредиту іншої заборгованості згідно кредитного договору. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме перерахував грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на рахунок позичальника, що підтверджується виписками за кредитним договором. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена. 21.11.2024 року АК «АКБ «Конкорд» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір про відступлення права вимоги № GL 1N426663, в тому числі права грошової вимоги і до [PERSON] за кредитним договором № 60.17.000158 від 19.05.2021 року. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 60.17.000158 від 19.05.2021 року становила 124 039,10 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 50 000 грн, заборгованість за відсотками - 42 108,71 грн; заборгованість за комісією - 31 930,39 грн. Оскільки відповідач не погасив заборгованість за кредитним договором ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» вимушене звернутись до суду із даним позовом. 03.03.2025 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 20.05.2025 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому зазначено, що він частково визнає наявність заборгованості, однак вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими у повному обсязі. Зазначає, що після початку процесу ліквідації банку «Конкорд», у якому було оформлено кредит, його персональний менеджер не надав нові реквізити для сплати боргу. Він двічі намагався здійснити оплату через особистий рахунок у мобільному застосунку банку, проте ці платежі не з`являлись у системі і фактично зникли. З початком війни та відсутність комунікації з банком призвели до подальшого нарахування штрафів та відсотків. Поведінка нового кредитора ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» унеможливила мирне врегулювання спору. Відповідач визнає заборгованість за тілом кредиту у розмірі 50 000 грн, проте вважає необґрунтованими заявлені вимоги у частині відсотків - 42 108,71 грн та комісії - 31 930,39 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заперечив позовні вимоги, зазначив, що він визнає укладення кредитного договору із АТ «Акціонерний комерційний банк «Конкорд». До моменту початку ліквідації банку здійснював погашення кредитних зобов`язань, однак у зв`язку з ліквідацією банку та зникненням застосунку банку, у якому зберігалась вся інформацію по кредиту, йому так і не вдалось отримати документальне підтвердження проведення часткової оплати по кредиту. Зазначив, що він визнає заборгованість за тілом кредиту у розмірі 50 000 грн, проте вважає необґрунтованими заявлені вимоги у частині відсотків - 42 108,71 грн та комісії - 31 930,39 грн, оскільки такі були безпідставно нараховані за відсутності його вини. Заслухавши пояснення сторони відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. 19.05.2021 року між АТ «АКБ «Конкорд» та [PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви про надання кредиту/кредитний договір № 60.17.000158, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 50 000,00 грн строком на 24 місяці. Дата повного погашення кредиту - 18.05.2023 року. Процентна ставка 39 %, фіксована. В розділі 13а заяви про надання кредиту/кредитний договір зазначено, що плата за супроводження простроченої заборгованості по кредиту/несанкціонованої заборгованості становить 7 % на місяць; санкції за порушення зобов`язань за кредитом - 7% простроченої заборгованості + 10грн щоденно. У розділі 14 заяви зазначено, що підписанням цієї заяви, [PERSON] підтвердив, що він розуміє та погоджується, зокрема, з тим, що за умови підписання цієї заяви про надання кредиту нею, підписання та скріплення печаткою зі сторони банку та надання кредиту, що разом вважається акцептом банку, ця заява разом з графіком платежів/розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, публічним договором та Тарифами Банку складають кредитний договір. В паспорті споживчого кредиту «Platinum», підписаного відповідачем, зазначено процентну ставку - 39 % річних, тип процентної ставки - фіксована, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладення договору - 4% +5грн від суми отриманого кредиту готівкою в межах України; пеня, штрафи нараховуються у розмірі 7%+10 грн на місяць від щоденних залишків простроченої заборгованості по кредиту, тощо. На підтвердження наявності заборгованості [PERSON] перед банком, позивачем надано розрахунок заборгованості та виписки по особовим рахункам за даним кредитним договором, з яких вбачається, що станом на 22 січня 2025 року заборгованість відповідача становить 50 000 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 50 000,00 грн., заборгованість по простроченим відсоткам - 42 108,71 грн., заборгованість за комісією - 31 930,39, разом - 124 039,10 грн. Суд враховує те, що відповідно до положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628, 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч.1 ст.638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст.638 ЦК України). За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що кредитний договір № 60.17.000158 від 19.05.2021 року укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з дотриманням вимог щодо їх укладення. Крім того, відповідач визнає факт укладення із АТ «АКБ «Конкорд» кредитного договору № 60.17.000158 від 19.05.2021 року, а відтак умови такого договору повинні бути виконані. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Таким чином, суд вважає встановленою ту обставину, що відповідач отримав грошові кошти відповідно до умов договору, оскільки позивачем доведено факт надання грошових коштів відповідачу, який в свою чергу взяв на себе зобов`язання повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору. Згідно з розрахунком суми заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 60.17.000158 від 19.05.202 у зв`язку з неналежним виконанням умов договору, станом на 22.01.2025 року заборгованість відповідача заборгованість по простроченим відсоткам становить 42 108,71 грн та за комісією - 31 930,39 грн. З представленої виписки по особовому рахунку [PERSON] за період з 19.05.2021 року по 14.12.2023 року вбачається, що нарахування відсотків за кредитом здійснювалось у період строку дії договору, тобто з 01.06.2021 року по 19.05.2023 року; нарахування комісії (сплати за супроводження простроченої або несанкціонованої заборгованості згідно з договором) здійснювалось з 01.06.2021 року по 14.12.2023 року, що відповідає п. 13 а кредитного договору. Частинами 1, 2, 3 та 4 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема, достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд враховує те, що відповідач не спростував розміру нарахованої суми заборгованості, не надав контррозрахунку щодо нарахування відсотків та комісії за таким кредитним договором, як і не довів виконання належним чином своїх грошових зобов`язань перед банком. Також встановлено, що 21.11.2024 року між АК «АКБ «Конкорд» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги № GL 1N426663, в тому числі права грошової вимоги і до [PERSON] за кредитним договором № 60.17.000158 від 19.05.2021 року. Відповідно до п. 1 договору про відступлення права вимоги № GL 1N426663 від 21.11.2024 року Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до Позичальників/Дебіторів/Заставодавця, зазначених у додатку № 1 до цього Договору (Боржники), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатки до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього Договору. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. Як вбачається з Витягу з Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, який є Додатком № 1 до договору № GL 1N426663 від 21.11.2024 року до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 60.17.000158 від 19.05.2021 року у розмірі 124 039,10 грн. Оплату за договором № GL 1N426663 від 21.11.2024 року здійснено на підставі платіжної інструкції № 7707 від 20.11.2024 року в сумі 5 473 500 грн. Згідно зі ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Отже, до позивача як нового кредитора перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 60.17.000158 від 19.05.2021 року у розмірі 124 039,10 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 50 000 грн, заборгованість за відсотками - 42 108,71 грн; заборгованість за комісією - 31 930,39 грн. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості за договором позики знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 2229 від 28.01.2025 року про сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, в порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved