Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

19 вересня 2025 року заявник [PERSON] , заінтересована особа: Шабівська сільська рада, Білгород - Дністровського району Одеської області, звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме того, що Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 482079, який видано 03 жовтня 2001 року головою Адамівської сільської ради та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 300, на земельну ділянку загальною площею 6,34 га, кадастровий номер: 5120880300:01:001:0322, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Адамівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , який видано на ім`я [PERSON] , дійсно належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] . Стислий виклад позиції заявника Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] , є власником земельної ділянки площею 6,34 га, розташованої на території Адамівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 482079, який видано 03 жовтня 2001 року головою Адамівської сільської ради і зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 300. Рішенням ХХІ сесії ХХІІІ скликання Адамівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області № 285 від 31.08.2001 року було передано у власність земельні ділянки частки (паї) із земель колективної власності колишнього КСП ім. Шевченко на території Адамівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області та видано відповідні державні акти на право власності на земельні ділянки. У додатку до цього Рішення, який складає список громадян, яким передаються земельні ділянки (паї) із земель колективної власності колишнього КСП ім. Шевченко, зазначено дані особи, який видається державний акт на дану земельну ділянку (загальна площа 6,34 га, номер паю 279, номер масиву 27), як [PERSON] . Отже право власності на дану земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 4822079, який видано 03 жовтня 2001 року головою Адамівської сільської ради на підставі Рішення ХХІ сесії ХХІІІ скликання Адамівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області від 31.08.2001 року № 285, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 300. Однак, при видачі вказаного Державного акту на право приватної власності на землю була допущена помилка в написанні даних «по батькові» заявника, що перешкоджає йому володіти, користуватися та розпоряджатися своєю земельною ділянкою. Згідно з даними ІД паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданим 20.11.2017, прізвище, ім`я та по батькові власника паспорта (заявника) зазначено як [PERSON] . Відповідно до даних вказаного Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 482079, виданого 03 жовтня 2001 року головою Адамівської сільської ради народних депутатів на підставі Рішення ХХІ сесії ХХІІІ Адамівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області від 31 серпня 2001 року № 285, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3400, власником земельної ділянки загальною площею 6,34 га - значиться [PERSON] . Відповідно листа відділу № 2 управління забезпечення державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастр в Одеській області від 15.08.2025 року № 2223/340-25, згідно з наявними у відділі другими примірниками державних актів на право приватної власності на землю станом на 31.12.2021 на земельну ділянку площею 6,34 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Адамівської сільської ради, масив № [NUMBER] ділянка № [NUMBER] , виданий державний акт на право приватної власності на землю [PERSON] серії Р1 № 482079, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 300 від 03.10.2001. Вказаним листом у виправлені помилки в Державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 № 482079 від 03.10.2001 відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документа [PERSON] . Факт того, що правопис «по батькові» заявника ще з народження значиться як « [PERSON] » простежується з документів: копії паспорту серії [NUMBER] та ідентифікаційного номеру, військового квітка, атестату про середню освіту, свідоцтва про закінчення курсів шоферів. Таким чином, внаслідок допущеної помилки виникла невідповідність між документом, що посвідчує особу заявника та правовстановлюючими документами, які були видані на його ім`я, що на даний час позбавляє його можливості реалізувати свої права на володіння, користування та розпорядження власним майном. У зв`язку з викладеним заявник і звернувся з заявою до суду. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі 23 вересня 2025 Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито окреме провадження та вона призначена до судового розгляду по сутті. Представник заявника надала заяву, відповідно до якої просить заяву задовольнити, не заперечує щодо розгляду справи за відсутність заявника та представника. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність. Враховуючи зазначені обставини справи, суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданих заяв, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України по батькові [PERSON] зазначений як [PERSON] , [INFO] . (а.с. 8) Відповідно Рішення ХХІ сесії ХХІІІ скликання Адамівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області № 285 від 31.08.2001 року «Про передачі земеотних часток (паїв) та видачу державних актів на право приватної власності на землю громадянам», було передано у власність земельні ділянки частки (паї) із земель колективної власності колишнього КСП ім. Шевченко на території Адамівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області та видано відповідні державні акти на право власності на земельні ділянки. (а.с. 14) У додатку до цього Рішення, який складає список громадян, яким передаються земельні ділянки (паї) із земель колективної власності колишнього КСП ім. Шевченко, зазначено дані особи, який видається державний акт на дану земельну ділянку (загальна площа 6,34 га, номер паю 279, номер масиву 27), як [PERSON] . (а.с. 15-16) Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю була допущена помилка в написанні даних «по батькові» заявника, замість вірного « [PERSON] », зазначено « [PERSON] ». Відповідно листа відділу № 2 Управління забезпечення державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастр в Одеській області від 15.08.2025 року № 2223/340-25, зазначено, що згідно з наявними у відділі других примірників державних актів на право приватної власності на землю станом на 31.12.2012 на земельну ділянку площею 6,34 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Адамівської сільської ради, масив № [NUMBER] ділянка № [NUMBER] , виданий державний акт на право приватної власності на землю [PERSON] серії Р1 № 482079, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 300 від 03.10.2001. З 2013 року державні акти на право власності (право постійного користування) на земельні ділянки вже не видаються. До 01 січня 2013 року право власності на землю підтверджувалось державним актом на право власності на земельну ділянку. Так, пунктом 10 Розділу VII Прикінцевих та перехідних Положень Закону України «Про державний земельний кадастр» визначено, що документи якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим законом, є дійсними. Додатково зазначено, що у зв`язку з набранням чинності з 01.01.2013 Закону України «Про державний земельний кадастр», постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» та відповідно до статті 126 Земельного Кодексу України», право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: органом державної реєстрації прав. Систему органів державної реєстрації став становлять центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав, та структурні підрозділи територіальних органів Міністерства юстиції України, які забезпечують реалізацію його повноважень та є органом реєстрації прав. Отже з 01.01.2013 органи Держгеокадастр позбавлені повноважень щодо реєстрації прав власності та користування земельною ділянкою. Інформують, що державний акт на право власності на земельну ділянку - це правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності на майно та складений у порядку, передбаченому законодавством. Якщо ж в документах на підставі яких відповідним державним органом видано правовстановлюючий документ наявна помилка, встановити належність правовстановлюючих документів може тільки суд, шляхом встановлення належності правовстановлюючого документа конкретній особі у судовому порядку, згідно вимог ст. 293, 315 ЦПК України (а.с. 17) Нормативне обґрунтування, оцінка аргументів сторін, висновки суду. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державномусоціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. 2. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зі змінами від 25.05.1998 року, у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежитьвиникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх установлення. Згідно зі ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів які, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Так, матеріалами справи встановлено, що у Державному акті на право приватної власності на землю була допущена помилка в написанні даних «по батькові» заявника, замість вірного « [PERSON] », зазначено « [PERSON] ». Встановлення факту, що має юридичне значення необхідне заявнику для розпорядження своїм майном. На підставі вищевикладеного, слід вказати, що надані в сукупності докази, що представлені заявником в обґрунтування його вимог вказують на помилку у Державному акті на право приватної власності на землю, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, тому суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] заявлені правомірно та підлягають захисту.

Outcome: approved