Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

У вересні 2025 року представник позивача, адвокат Сидор А.В. звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] (далі - позивач) та [PERSON] (далі - відповідач). Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05 серпня 2016 року було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 506, про що складено відповідний актовий запис та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2025 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Майстренка О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 06.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, в якій відповідачу в порядку ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено 15-денний строк для подання відзиву з викладенням заперечення проти позову. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без участі сторони. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судових повісток засобами поштового зв`язку за адресою місця реєстрації. Відповідачем було подано заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій відповідач позовні вимоги підтримує проти розірвання шлюбу не заперечує. Частиною першою ст. 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. За загальним правилом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 05 серпня 2016 року було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Подільсього районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 506, про що складено відповідний актовий запис та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та позивач не зацікавлений у продовженні сімейного життя, тобто шлюбно-сімейні відносини фактично припинили своє існування. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з частиною першою ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження шлюбних відносин суперечитиме інтересам позивача та відповідача, враховуючи, що жодна зі сторін не зверталася до суду з клопотанням про надання строку для примирення, тобто між подружжям відсутні будь-які намагання спрямовані на відновлення сімейних відносин. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. З огляду на викладене та

Outcome: approved