Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу між ним та відповідачем [PERSON] , укладений 04.08.1992 року. Зазначив, що подружнє життя у сторін не склалося. Спільних дітей у шлюбі не було. Сторони із 11 січня 2018 року не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Майнових претензій у сторін не має. Вважає, що шлюб між ними існує формально, а тому просить його розірвати. Також, просить змінити прізвище [PERSON] на її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Дейнека В.М. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що [PERSON] погоджується на розірвання шлюбу. Однак, проти позовної вимоги щодо зміни прізвища її довірительці заперечив, вказавши що законом передбачено право особи, а не обов`язок, змінити прізвище на дошлюбне. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі із 04 серпня 1992 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 24 червня 2025 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. \~ \~ \~ \~У даному шлюбі у сторін дітей не має. \~ \~ \~ \~Судом із пояснень позивача та представника відповідача з`ясовано, що сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, вони втратили почуття взаєморозуміння та любові один до одного, стали чужими людьми. Позивач не бажає перебувати у шлюбі із відповідачем. \~ \~ \~ \~Сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Шлюб існує лише формально. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. ст.\~111,\~112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно із ч.1\~ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1\~ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частини третьої та четвертої\~статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. За таких обставин, суд вважає, що шлюб слід розірвати так, як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки порушує його особисті права та законні інтереси. Щодо позовної вимоги про зміну прізвища відповідача [PERSON] на її дошлюбне прізвище « [PERSON] », суд зазначає наступне Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. [PERSON] не виявила свою волю щодо відновлення її дошлюбного прізвища, відтак прізвище відповідачу після розірвання шлюбу слід залишити « [PERSON] », що не позбавляє її у подальшому права змінити прізвище у позасудовому порядку. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного та

Outcome: partial