Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

До Заводського районного суду міста Кам`янського звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» з позовом до [PERSON] про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат. Позовна заява мотивована тим, що 13.12.2006 року між Відкритим Акціонерним Товариством «Райффайзен банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/120238/3167/73, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 141 000,00 гривень, а Позичальник зобов`язався повернути кредит у повному розмірі у строк до 13.12.2012 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами у розмірі 20,50 % річних. 06.02.2014 року заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у справі № 208/5534/13-ц за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/120238/3167/73 від 13.12.2006 року, яка складає: 121 803,63 гривень сума заборгованості по відсотках, 30 000,00 гривень сума нарахованої пені по тілу кредиту за відсотками, а також 2 832,72 гривень судового збору. 12.05.2014 року рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області у справі № 208/5534/13-ц заочне рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.02.2014 року у частині відмови у задоволені позовних вимог про стягнення заборгованості по кредиту та відсотками скасовано. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» непогашену суму кредиту у розмірі 125 333,34 гривень та заборгованість по відсоткам у розмірі 131 172, 28 гривень, в іншій частині рішення залишено без змін. Загальна заборгованість за рішенням суду становить 286 505,62 гривень. 18.01.2024 року між Акціонерним товариством «Райффайзен банк» та Акціонерним товариством «Оксі Банк» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-66, відповідно до якого АТ «Оксі Банк» набуло права вимоги до [PERSON] за Кредитним договором. 18.01.2024 року між Акціонерним товариством «Оксі Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-66-1, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права вимоги до [PERSON] за Кредитним договором. Станом на 28.07.2025 року заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.02.2014 року, змінене рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.05.2014 року, у справі № 208/5534/13 - ц, [PERSON] не виконано, в зв`язку з чим за частиною другою статті 625 ЦК України за період з 02.04.2017 року по 01.03.2020 року на суму заборгованості нараховані 3 % річних у сумі 25\~075,13 гривень та інфляційні втрати у сумі 71\~002,72 гривень. В зв`язку із невиконанням Позичальником своїх зобов`язань зі сплати коштів та набуттям позивачем права грошової вимоги за вказаним боргом, Позивач просить стягнути суму заборгованості з Позичальника в судовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2025 року головуючою суддею визначено суддю Подкопаєву І.А.. Ухвалою від 29.08.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Учасникам справи встановлені строки для подання заяв по суті справи. 18.09.2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача - адвоката Малюк Ольги Петрівни надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач визнав наступні обставини справи, що 13.12.2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/120238/3167/73, відповідно до умов якого Відповідач отримав кредит у сумі 141\~000,00 грн. строком на 72 місяців по 13.12.2012 року включно зі сплатою 20,5 % річних. Заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.02.2014 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.05.2014 року, з відповідача стягнуто на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 286 505,62 гривень. Станом на дату розгляду справи судом рішення суду не виконано. Відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі, з тих підстав, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду, оскільки позовні вимоги пред`явлені за період з 02.04.2017 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності, а також заперечує проти виникнення у позивача права грошової вимоги до Відповідача, оскільки суду не надано належних доказів на підтвердження факту набуття позивачем права грошової вимоги. Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався. У підготовче засідання, призначене на 30.09.2025 року, представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи та/або оголошення перерви у розгляді справи на адресу суду не надходило, причини неявки суду не повідомив. У підготовче засідання, призначене на 30.09.2025 року, відповідач та представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи та/або оголошення перерви у розгляді справи на адресу суду не надходило, причини неявки суду не повідомили. Ухвалою від 30.09.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 02.10.2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшли письмові пояснення із запереченнями на відзив на позовну заяву від 18.09.2025 року разом із клопотанням про долучення доказів до матеріалів справи, відповідно до яких позивач зазначає, що строк позовної давності не пропущений в зв`язку із тим, що на строк дії карантину у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) з 02.04.2020 року та на період дії в Україні воєнного стану строки позовної давності продовжені. Факт набуття позивачем права грошової вимоги підтверджується належними та допустимими доказами, а саме платіжним дорученням про сплату ціни договору та копією витягу з Реєстру боржників до Договорів відступлення права вимоги. 29.10.2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Малюк О.П. надійшли додаткові пояснення у справі, відповідно до яких, на думку відповідача, строк позовної давності для стягнення 3 % річних та інфляційних втрат сплинув 02.04.2020 року, позов пред`явлено поза межами такого строку. Право грошової вимоги у позивача не виникло, оскільки Договір відступлення права вимоги № 114/2-66-1 укладений 18.01.2024 року, 3 % річних та інфляційні втрати нараховані за період з 02.04.2017 року по 01.03.2020 року, при цьому заборгованість зі сплати 3 % річних та інфляційних втрат відсутня у реєстрі боржників, що є невід`ємною частиною договору, і право грошової вимоги щодо цієї заборгованості позивачу не передавались. В судове засідання, призначене на 30.10.2025 року, представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи та/або оголошення перерви у розгляді справи на адресу суду не надходило, причини неявки суду не повідомив, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності. У судове засідання, призначене на 30.10.2025 року, відповідач та представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи та/або оголошення перерви у розгляді справи на адресу суду не надходило, причини неявки суду не повідомили, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за їх відсутності. Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України. Ухвалою від 30.10.2025 року, внесено до протоколу судового засідання, суд перейшов до стадії ухвалення рішення суду та призначив дату і час проголошення рішення суду на 07.11.2025 року. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини, що виникли між сторонами. 13.12.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 014/120238/3167/73, відповідно до якого [PERSON] отримав невідновлювальну кредитну лінію з лімітом 141 000,00 гривень та зобов`язався повернути кредит банку у повному обсязі у строк до 13.12.2012 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами у розмірі 20,50 % річних (а.с. 6 - 7). Заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.02.2014 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.05.2014 року, у справі № 208/5534/13 - ц за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] позовні вимоги задоволено частково Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» непогашену суму кредиту у розмірі 125 333,34 гривень, заборгованість по відсоткам у розмірі 131\~172,28 гривень, сума нарахованої пені по тілу кредиту та відсотках за період з 12.02.2008 по 28.11.2012 у сумі 30\~000 гривень (а.с. 22 - 25). Загальна сума заборгованості становить 286\~505,62 гривень. Рішення суду станом на дату розгляду справи судом не виконано. Відповідно до частини другої статті 82 ЦПК України вищевказані обставини справи визнаються учасниками справи в заявах по суті справи, а тому не підлягають доказуванню. 18.01.2024 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та Акціонерним товариством «Оксі Банк» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-66, відповідно до п. 2.1 розділу 2 якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредиторові за плату, а Новий кредитор приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі Боржників (Портфель заборгованості). Перелік Кредитних договорів, Боржників, розрахунок сум заборгованості Боржника на дату підписання Договору зазначені в Додатку 1 до Договору (Попередній реєстр боржників), що є його невід`ємною частиною. Відступлення Новому кредитору зазначених в Попередньому реєстрі боржників (Додаток № 1 до Договору) Прав вимоги відбувається за умови виконання Новим кредитором п. 3.3 Договору, та з моменту підписання Сторонами Реєстру Боржників, складених за формою, наведеною в Додатку № 2 до Договору (п. 2.2 розділу 2 Договору). Відповідно до розділу 1 Договору «Права Вимоги» - право грошової вимоги Первісного кредитора до Боржників на Дату відступлення Прав Вимоги щодо погашення заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, штрафних санкцій, визначених Кредитним договором та інших платежів, що підтверджуються Документацією; «Дата відступлення Прав Вимоги» - дата підписання Сторонами відповідного Реєстру Боржників, з якого до Нового кредитора переходять відповідні Права Вимоги; «Портфель Заборгованості» - сукупність усіх належних Первісному кредитору Прав Вимог до Боржників за Кредитними договорами, що відступаються Новому кредитору за цим Договором будуть вказані у Реєстрі Боржників (а.с. 8 - 10). АТ «Оксі Банк» сплатило на користь АТ «Райфайзен Банк Аваль» плату за відступлення права вимоги за Договором відступлення права вимоги № 114/2-66 від 18.01.2024 року, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 395594 від 18.01.2024 року (а.с. 14). Відповідно до Реєстру Боржників від 22.01.2024 року до Договору Відступлення Права Вимоги № 114/2-66 від 18.01.2024 року, підписаного між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк», право вимоги до [PERSON] в переліку Боржників, щодо яких передано право вимоги Новому кредитору, не значиться (а.с. 11 - 13). 18.01.2024 року між Акціонерним товариством «Оксі Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» був укладений Договір про відступлення права вимоги № 114/2-66-1, відповідно до п. 2.1 розділу 2 якого Первісний кредитор зобов`язується передати (відступити) Новому кредиторові за плату, а Новий кредитор зобов`язаний прийняти набуті Первісним кредитором Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі Боржників (Портфель заборгованості), які Первісний кредитор зобов`язується набути протягом 15 робочих днів з дати підписання цього Договору та Попереднього реєстру Боржників. Перелік Кредитних договорів, Боржників, розрахунок сум заборгованості Боржника, які Первісний кредитор зобов`язується набути зазначені в Додатку 1 до Договору (Попередній реєстр боржників), що є його невід`ємною частиною. Відступлення Новому кредитору зазначених в Попередньому реєстрі боржників (Додаток № 1 до Договору) Прав вимоги відбувається за умови виконання Новим Кредитором п 3.3 Договору, та з моменту підписання Сторонами Реєстру(ів) Боржників, складених за формою наведеною в Додатку № 2 до Договору, Сторони погодили, що Реєстр(и) Боржників підписується(ються) Сторонами не пізніше 15 робочих днів з дати підписання Договору і Попереднього реєстру боржників (п. 2.2 розділу 2 Договору) (а.с. 15 - 17). ТОВ «Цикл Фінанс» сплатило на користь АТ «Оксі Банк» плату за відступлення права вимоги за Договором відступлення права вимоги № 114/2-66-1 від 18.01.2024 року, що підтверджується платіжною інструкцією № 5812 від 18.01.2024 року (а.с. 21). Відповідно до Реєстру Боржників від 22.01.2024 року до Договору Відступлення Права Вимоги № 114/2-66-1 від 18.01.2024 року, підписаного між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс», право вимоги до [PERSON] в переліку Боржників, щодо яких передано право вимоги Новому кредитору, не значиться (а.с. 18 - 20). З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є незаконними та необґрунтованими, а тому у їх задоволенні слід відмовити. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 25 жовтня 2022 року, у справі № 607/14378/21 (провадження № 61-5246св22), розглядаючи справу суд повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення. Водночас Верховний Суд зазначив, що встановивши те, що оспорюваний правочин або інші правовідносини не порушують прав і законних інтересів позивача, суд не повинен вдаватися до перевірки ефективності обраного позивачем способу захисту та правової оцінки по суті спору, встановлення обставин наявності/відсутності ідентифікуючих ознак, оскільки вказане є самостійною, достатньою підставою для відмови в позові (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19, від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17). Якщо позов пред`явила особа, якій не належить право вимоги, суд повинен відкрити провадження, встановити дійсні обставини і, переконавшись у тому, що вимоги пред`явлено неналежним позивачем, відмовити йому у задоволенні позову. Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19, пункт 7.17), від 08 жовтня 2019 року у справі № 916/2084/17 (провадження № 12-77гс19, пункт 8.9). Аналіз фактичних обставин справи свідчить, що між сторонами виник спір щодо неналежного виконання боржником рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором на користь кредитора та пред`явлення позову про застосування штрафних санкцій на підставі частини другої статті 625 ЦК України новим кредитором. Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Аналогічне положення міститься і у статті 18 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язання може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України). Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Так, позовні вимоги пред`явлені ТОВ «Цикл Фінанс», як новим кредитором, який набув право грошової вимоги до [PERSON] на підставі договору відступлення права грошової вимоги. На підтвердження факту набуття права грошової вимоги позивач ТОВ «Цикл Фінанс» надав суду належним чином завірені копії наступних документів: Договір відступлення права вимоги № 114/2-66 від 18.01.2024 року, укладений між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк», Реєстр боржників від 22.01.2024 р. до Договору Відступлення Права Вимоги № 114/2-66 від 18.01.2024 р., платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 395594 від 18.01.2024 року, Договір відступлення права вимоги № 114/2-66-1 від 18.01.2024 року, укладений між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс», Реєстр боржників від 22.01.2024 р. до Договору Відступлення Права Вимоги № 114/2-66-1 від 18.01.2024 р., платіжну інструкцію № 5812 від 18.01.2024 року. Одночасно з тим, в наданих документах, а саме реєстрах боржників, що є невід`ємною частиною Договорів відступлення права вимоги, відсутні дані за кредитним договором № 014/120238/3167/73 від 13.12.2006 року, укладеним між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , інші належні та допустимі докази, що підтверджуються факт відступлення права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором та набуття позивачем зазначеного права, в матеріалах справи відсутні. Відповідно до частин першої, третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина перша статті 81 ЦПК України). Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Матеріали справи не містять та позивачем не надано суду доказів на підтвердження відступлення права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 014/120238/3167/73 від 13.12.2006 року від АТ «Райффайзен банк Аваль» до АТ «Оксі Банк» відповідно до умов Договору відступлення права вимоги № 114/2-66 від 18.01.2024 року, та в подальшому від АТ «Оксі Банк» до ТОВ «Цикл Фінанс» відповідно до умов Договору відступлення права вимоги № 114/2-66-1 від 18.01.2024 року, а тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Суд відхиляє доводи позивача та відповідача щодо пропуску строку позовної давності та причин такого пропуску з огляду на таке. Відповідно до частини першої статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 31.01.2019 року у справі № 910/23277/16, за змістом статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушені право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це подано заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Отже, не відповідає вимогам закону відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права із зазначенням про сплив позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову. Так, в даній справі суд дійшов до висновку, що позивач не набув право грошової вимоги до відповідача відповідно до умов Договорів відступлення права вимоги, тобто позивач не є належним позивачем у справі, оскільки його право або охоронюваний законом інтерес, за захистом якого той звернувся до суду, не порушений, і це є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові. Перевірка обставин дотримання строків позовної давності для звернення до суду та причин їх пропуску, в такому разі з боку суду не вимагається. Встановивши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, визначивши спірні правовідносини та норми права, що підлягають застосуванню до них, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, питання розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки відповідач такі витрати не поніс, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, як і відповідні докази в матеріалах справи відсутні. Заява відповідача та/або представника відповідача про вирішення питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення суду у справі у матеріалах справи відсутня.

Outcome: dismissed