Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, в обґрунтування позовних вимог зазначивши наступне. 03.10.2022 року Позивач передав Відповідачу у борг суму у розмірі 55025 грн., а Відповідач зобов`язався повернути зазначену суму до 03.11.2022 року. На час звернення до суду з даним позовом Відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушує взяті на себе зобов`язання. Укладеним договором позики розмір відсотків за прострочення грошового зобов`язання не встановлено, тому позивач вважає, що відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням інфляційних втрат та три відсотки річних від простроченої суми. Враховуючи, що зобов`язання за договором позики Відповідачем не виконано, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з Відповідача суму боргу за договором позики у розмірі 55\~025 грн., 3 % річних за борговим зобов`язанням за весь період прострочення, що складає 4689, 94 грн., суму інфляційних витрат за весь період прострочення за борговим зобов`язанням, що складає 14\~739, 28 грн. та судові витрати, які складаються з судового збору. Ухвалою судді від 12.09.2025 року у вказаній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено сторонам строки для подачі заяв по суті справи. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцією на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини і дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 03.10.2022 року між сторонами укладено договір позики, що підтверджується розпискою, відповідно умов якого позикодавець [PERSON] передав позичальнику [PERSON] грошові кошти у розмірі 55025 гривень, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві позику до 03.11.2022 року. Факт отримання [PERSON] суми позики у розмірі 55025,00 грн. підтверджується власноручно складеною розпискою (а.с.21). Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач [PERSON] обов`язок повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором, належним чином не виконав. Також, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що ним виконанні боргові зобов`язання, які у нього виникли перед позивачем у зв`язку з укладанням договору позики. Враховуючи, що договором не встановлено розмір процентів за прострочення виконання зобов`язання, підлягає застосуванню ст. 625 ЦК України. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість Відповідача за договором позики складає 55025, 00 грн.- сума основного боргу; 4689,94 грн.- 3% річних за період з 03.11.2022 року по 05.09.2025 року; 14\~739, 28 грн. - сума інфляційних витрат за весь період прострочення з 03.11.2022 року по 05.09.2025 року. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що позивач довів обставини, які свідчать про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики, внаслідок чого у Відповідача утворилась заборгованість за договором, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором наданим позивачем, який відповідачем не спростовано. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, позичені гроші позивачу у визначений строк не повернув, тому суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог стягнення заборгованості за договором позики від 03.10.2022 року, яка складається з: 55025,00 грн. - сума позики; 4689,94 грн. проценти за користування позикою, за період з 03.10.2023 р. по 25.10.2024 р., 14 739, 28 грн. - сума інфляційних витрат. Судові витрати зі сплати судового збору, що понесені та документально підтверджені позивачем, у розмірі 1 211,20 гривень, згідно платіжної інструкції від 05.09.2025 в порядку ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved