Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

У серпні 2025 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Гесня Наталія Томашівна, звернулась до суду із заявою про встановлення факту її спільного проживання зі [PERSON] . В обґрунтування своєї заяви вона посилається на те, що 22.03.1975 між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. З моменту укладення шлюбу вони проживали разом, вели спільне господарство, здійснювали спільні покупки, мали спільний бюджет, планували і проводили спільний відпочинок, піклувались про здоров`я одне одного. З 22.01.2007 вони були зареєстровані та проживали разом за адресою: [ADDRESS] . Потім вони переїхали на нове місце проживання за адресою: [ADDRESS] . 26.02.2025 були зняті з місця реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з метою в подальшому задекларувати місце проживання за фактичним місцем перебування. Однак, [INFO] [PERSON] помер. На день його смерті його місце проживання не було зареєстровано, але постійно він проживав за адресою: [ADDRESS] . Заявник з 17.02.2010 отримує пенсію за віком. За життя її чоловік [PERSON] отримував гарну пенсію, що була постійним і основним джерелом для існування сім`ї, оскільки її розмір значно перевищував пенсію, призначену [PERSON] за віком. На підставі викладеного, оскільки вирішити посталу проблему в позасудовому порядку вона не має змоги, [PERSON] просить суд встановити факт її спільного проживання зі [PERSON] з 26.02.2025 по 02.07.2025, день смерті [PERSON] , для переходу на пенсію по втраті годувальника. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у ній, просила її задовольнити. Від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника за наявними матеріалами справи. Вислухавши пояснення представника заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 22.03.1975 заявник [PERSON] зареєструвала шлюб зі [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] (а.с. 17). Заявник з 22.11.2007 по 26.02.2025, а її чоловік [PERSON] з 25.10.2007 по 26.02.2025 були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідними витягами з реєстру територіальної громади та витягами з паспортних даних (а.с. 8-9, 11). [PERSON] є пенсіонером, з 17.02.2010 отримує пенсію за віком (а.с. 13). [PERSON] був пенсіонером, з 22.12.2011 отримував пенсію за віком (а.с. 12). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а.с. 16). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які є знайомими і сусідами заявника та її померлого чоловіка, підтвердили суду, що в період часу з 26.02.2025 по день смерті чоловіка заявника, [PERSON] , [INFO] , вони проживали за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У відповідності до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Приписами ст. 315 ЦПК України визначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, ніж ті, що визначені ч. 1 ст. 315 ЦПК України, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, а також те, що встановлення зазначеного факту, про що просить заявник, породжує юридичні наслідки, а саме необхідне останній для переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити. З огляду на долучені та досліджені документи, суд доходить вмотивованого висновку, що вимоги [PERSON] належним чином обґрунтовані та документально підтверджені, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved