Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що він перебуває у шлюбі з відповідачкою - [PERSON] , зареєстрованому 21.12.2007 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 3018. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є неповнолітніми та проживають разом із дружиною. Позивач вказує, що сімейне життя у нього та дружини не склалось, їх стосунки з часом погіршились, що в подальшому призвело неможливості продовження шлюбних відносин та їх фактичного припинення. Останні півтора роки він з дружиною проживають окреме, при цьому подружніх стосунків не підтримують та не ведуть спільного господарства, а тому просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, також заперечує проти примирення, судові витрати просив залишити за ним. Представник позивачав судове засідання не з`явився, але заявою, доданою до позовної заяви, прохав слухати справу без його участі сторони позивача, позов підтримує повністю. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. У встановлений судом строк відзив не подала. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч.8 ст.178 ЦПК України. Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачкою [PERSON] , зареєстрованому 21.12.2007 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 3018, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданим Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї серії [NUMBER] від 21.12.2007 (а.с.11). Від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є неповнолітніми та проживають разом із дружиною (а.с.12-13). Спільне життя не склалось через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сім`ї. Позивач заперечує проти примирення. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною третьою статті 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При вирішенні цього спору, суд має врахувати правову позицію Верховного Суду за № 61-8206св19 від 03 грудня 2020 року, відповідно до якої суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. На основі викладеного, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб укладений між позивачем та відповідачкою розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України та

Outcome: approved