Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

І. ЗМІСТ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 1. У березні 2025 року представник [PERSON] (позивач) - адвокат Томашевська О. А. надіслала через електронний кабінет до Корольовського районного суду міста Житомира позовну заяву до Житомирської міської ради (відповідач), в якій просила визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку площею 0,0656 га, кадастровий номер 1810136600:05:034:0020, розташовану за адресою: [ADDRESS] . 2. Позов обґрунтовувався тим, що у 1998 році на підставі рішення Житомирської міської ради у приватну власність [PERSON] була передана спірна земельна ділянка, площею 0,0656 га. У 1993 році [PERSON] подарував позивачці 3/8 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування від 02.03.1993, а у 1998 році [PERSON] передала у власність позивачки належній їй 5/8 частини житлового будинку на підставі договору довічного утримання від 09.03.1998, однак право власності на земельну ділянку, на якій знаходиться вказаний житловий будинок, лишилась зареєстрована за [PERSON] , яка померла [INFO] . ІІ. ПРОЦЕДУРНІ ПИТАННЯ 3. 31.03.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі №296/2805/25, яку вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи. 4. 05.08.2025 ухвалою суду за клопотанням представника позивача витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В.Я. завірену копію спадкової справи, заведену до майна померлої [INFO] [PERSON] . 5. Відповідно до листа приватного нотаріуса Сєтака В.Я. від 11.09.2025 спадкова справа після померлої [PERSON] останнім не заводилась. 6. 16.10.2025 ухвалою суду за результатами підготовчого засідання суд постановив закрити підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. 7. Представник позивачки - Томашевська О.А. у судовому засіданні позов підтримала, надала усні пояснення аналогічні викладеним у позові та просила позов задовольнити. 8. Представник відповідача у судове засідання не прибув, причини своєї неявки суду не повідомив, викликався у судове засідання шляхом надіслання судової повістки про виклик до електронного кабінету відповідача, відзив на позову заяву, письмові пояснення, будь-які заяви (клопотання) від відповідача до суду не надходили. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 9. 02.03.1993 [PERSON] та [PERSON] уклали договір дарування, за умовами якого [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар 3/8 ідеальних частки житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , що стверджується копією договору, посвідченого державним нотаріусом Першої житомирської державної нотаріальної контори Алексеевою Г.А., зареєстрованому в реєстрі за № 3-6237 (а.с. 42-43). 10. 09.03.1998 [PERSON] та [PERSON] уклали договір довічного утримання, за умовами якого [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй 5/8 частки житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язалась довічно утримувати [PERSON] , забезпечувати її житлом (довічним проживанням в відчужуваній частині житлового будинку), харчуванням, одягом, необхідною допомогою, що стверджується копією договору, посвідченого державним нотаріусом Першої житомирської державної нотаріальної контори Сєтаком В.Я., зареєстрованому в реєстрі за №3-1046 (а.с. 44-45). 11. Зі змісту довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 05.08.2020 №3634 вбачається, що згідно даних, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи №16881 до моменту внесення даних в електронну базу-Реєстр прав власності на нерухоме майно (2003 рік) за адресою: [ADDRESS] , право власності на 5/8 ід. ч. нерухомого майна, а саме житловий будинок зареєстровано за [PERSON] на підставі договору довічного утримання, посвідченого Першою житомирською державною нотаріальною конторою 09.03.1998 за р. № 3-1046, а право власності на 3/8 ід. ч. нерухомого майна, а саме житловий будинок зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Першою житомирською державною нотаріальною конторою 02.03.1993 за р. № 3-6237 (а.с.41). 12. Згідно із копією технічного паспорту на садовий (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] , складеному ФОП [PERSON] вбачається, що за вказаною адресою розташовані житловий будинок (літ. А), площею 62 кв.м., прибудова (літ. А1), площею 46,1 кв.м., господарська будівля (лат "Б"), площею 2,8 кв.м., альтанка (літ "В"), площею 2,5 кв.м., гараж (літ "Г"), площею 2,8 кв.м., огорожа №1, 2. 13. Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 13.03.1998, зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3408 вбачається, що [PERSON] на підставі рішення виконкому Житомирської міської ради депутатів від 12.02.1998 №58 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0656 га, яка розташована в [ADDRESS] , для обслуговування жилого будинку та господарських будівель (а.с. 46-47). 14. Згідно із довідкою ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» №6282 від 20.06.2012 слідує, що [PERSON] померла [INFO] та дійсно з 29.05.2012 зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] (а.с. 37). 15. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру № 82878643 від 14.10.2025 спадкова справа щодо померлої [INFO] [PERSON] , не заводилася (а.с. 132). 16. У 2023 році ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0656 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) [PERSON] (а.с.16-17). 17. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-9966027292025 від 05.06.2025 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 1810136600:05:034:0020, розташована за адресою: [ADDRESS] , категорія земель: землі житлової та громадської забудови; вид цільового призначення: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); площа: 0,0656 га, зареєстрована 11.09.2023 Відділом № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробленої ФОП [PERSON] ; відомості про власника: [PERSON] ; підстава для виникнення права: рішення Житомирської міської ради народних депутатів від 12.02.1998 №58; документ, що посвідчує право: від 13.03.1998 [NUMBER] ; вид обмеження у використанні земельної ділянки: санітарно-захисна зона навколо (уздовж) об`єкта; площа, на яку поширюється дія обмеження: 0,0656 га; підстава для виникнення обмеження: Земельний кодекс України 01.01.2002; строк дії обмеження: безстроково (а.с.76-79). IV. НОРМИ ЦИВІЛЬНОГО ПРАВА 18. Статтею 15 Цивільного кодексу України (ЦК України) встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 19. За змістом статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. 20. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 21. Статтею 6 Земельного кодексу України (в редакції Закону №3179-XII від 05.05.1993, що діяв на час набуття позивачкою будинку; далі - ЗК України (1990 р.)) визначено, що громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для: ведення селянського (фермерського) господарства; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка); садівництва; дачного і гаражного будівництва. Передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату чи безплатно. 22. Відповідно до статтею 22 ЗК України (1990 р.) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. 23. Згідно із статтею 30 ЗК України (1990 р.) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. 24. За правилами частини 1 статті 120 ЗК України (2001 р., в редакції закону, чинній на час розгляду справи) у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. 25. Відповідно до статті 377 ЦК України (в редакції закону, чинній на час розгляду справи) до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. V. МОТИВИ СУДУ 26. Встановлено, що позивачка [PERSON] у 1993 році набула у власність 3/8 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування від 02.03.1993, а у 1998 році набула у власність від [PERSON] 5/8 частки вказаного житлового будинку на підставі договору довічного утримання від 09.03.1998. 27. Звертаючись до суду з даним позовом про визнання права власності на спірну земельну ділянку, позивачка вказувала, що вона є єдиним власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , однак право власності на земельну ділянку, площею 0,0656 га, на якій знаходиться її житловий будинок, на підставі рішення Житомирської міської ради 12.02.1998 №58 лишилося зареєстрованим за [PERSON] , яка померла [INFO] . 28. Правові норми, які визначали долю земельної ділянки, наданої у власність чи користування, в разі відчуження розташованих на ній будівель чи споруд, неодноразово змінювалися. Так, при відчуженні об`єктів нерухомого майна під час дії статті 30 ЗК України (1990 р.) закон передбачав автоматичний перехід права власності або право користування на земельну ділянку до набувача з необхідністю подальшого оформлення набувачем цього права. 29. За приписами статті 120 ЗК України (2001 р.) в редакції, чинній з 01.01.2002 до 20.06.2007 (до набрання чинності Закону України від 27.04.2007 № 997-V "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям ЦК України"), при відчуженні об`єкта нерухомого майна, розташованого на відповідній ділянці, до набувача могло переходити право на цю земельну ділянку без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. При цьому, якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. 30. Редакції статті 120 ЗК України (2001 р.) та статті 377 ЦК України зі змінами, внесеними Законом України від 05.11.2009 № 1702-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на землю", передбачають автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі або споруди. 31. В постанові від 16.06.2020 у справі № 689/26/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно з виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині 1 статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику. 32. За змістом статті 79-1 ЗК України (2001 р.) формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. 33. Таким чином, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі (див. постанови Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 922/1646/20 та від 04.03.2021 у справі № 922/3463/19). 34. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.09.2021 у справі № 173/1744/19 зазначено, що за правилами статті 377 ЦК України та статті 120 ЗК України до набувачів будівлі переходять права на земельну ділянку, на якій вона розташована, у тих обсягах, які були у попереднього власника. 35. За відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що стаття 120 ЗК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. 36. Зі змісту довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 05.08.2020 №3634 вбачається, що [PERSON] є єдиним власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . 37. Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 13.03.1998 вбачається, що [PERSON] на підставі рішення виконкому Житомирської міської ради депутатів від 12.02.1998 №58 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0656 га, яка розташована в [ADDRESS] , для обслуговування жилого будинку та господарських будівель (а.с. 46-47). 38. Зі змісту Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.06.2025 вбачається, що земельній ділянці, яка розташована у [ADDRESS] , площею 0,0656 га, присвоєно кадастровий номер 1810136600:05:034:0020 та 11.09.2023 зареєстрована у Державному земельному кадастрі. Отже, така земельна ділянка є сформованою. 39. Особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16 (п. 8.17); від 05.12.2018 у справі № 713/1817/16-ц (п. 61); від 18.12.2019 у справі № 263/6022/16-ц (п. 42)). 40. Ураховуючи, що з переходом у 1998 році від [PERSON] до [PERSON] права власності на 5/8 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі договору довічного утримання від 09.03.1998, позивачка стала єдиним власником вказаного будинку та автоматично в силу статті 30 ЗК України (1990 р.) набула право на земельну ділянку під таким будинком, яке належало [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 13.03.1998, однак право власності на таку земельну ділянку не було переоформлено за позивачкою як нового власника нерухомого майна, суд дійшов висновку про наявність підстав для захисту цивільного інтересу позивачки в оформленні права на сформовану земельну ділянку під будинком позивачки шляхом визнання за нею права власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved