Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом і просить стягнути із відповідача заборгованість за Договором про споживчий кредит № 3510068 від 29 липня 2021 року в розмірі 35055 грн 00 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту - 8200 грн 00 коп., заборгованість за процентами - 26035 грн 00 коп., заборгованість за комісією - 820 грн 00 коп. Крім того, просить стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн 00 коп. Посилається на те, що 29 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем був укладений Договір про споживчий кредит № 3510068, відповідно до якого відповідач. отримав у кредит кошти в розмірі 8200 грн 00 коп. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені умовами кредитного договору. ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання за вищезазначеним договором, надавши відповідачу кредитні кошти у вищезазначеному розмірі. Відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість у вищезазначеному розмірі. 27 жовтня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» був укладений Договір відступлення права вимоги № 78-МЛ, за яким до позивача перейшло право вимоги за даним кредитним договором. На адресу відповідача була направлена досудова вимога про погашення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором. Відповідач на вимогу не відреагував, заборгованість не сплатив. 21 серпня 2025 року справа надійшла до суду із Володарського районного суду Київської області за підсудністю. 22 серпня 2025 року було відкрито провадження по даній справі і справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Також даною ухвалою було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк». В ухвалі про відкриття провадження у справі відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином в силу п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України повідомлений про розгляд справи, не надано відзиву на позов, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено наступне. 29 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит № 3510068. Відповідно до довідки ТОВ «Мілоан» Договір про споживчий кредит № 3510068 від 29 липня 2021 року був підписаний [PERSON] електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора (L86283), який був направлений 29 липня 2021 року о 17:185 на телефонний номер [NUMBER] .. Номер телефону [NUMBER] був зазначений відповідачем і в Анкеті-заяві на кредит № 3510068. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу були надані кредитні кошти в розмірі 8200 грн 00 коп. на строк 14 днів із 29 липня 2021 року, з можливістю пролонгації. Проценти за користування кредитом: 1435 грн 00 коп., які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Комісія за надання кредиту: 820 грн 00 коп., яка нараховується одноразово за ставкою 10,00 % від суми кредиту за договором. ТОВ «Мілоан» на рахунок відповідача 29 липня 2021 року були перераховані кредитні кошти в розмірі 8200 грн 00 коп., що підтверджується копією платіжного доручення № 52418371 від 29 липня 2021 року. Також факт надання [PERSON] кредитних коштів в розмірі 8200 грн 00 коп. підтверджується і даними відомості про щоденні нарахування та погашення за Договором про споживчий кредит № 3510068 від 29 липня 2021 року. Крім того, із наданої на запит суду інформації АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-2508227/61207-БТ від 03 вересня 2025 року вбачається, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) була емітована платіжна карта № [NUMBER] , на яку 29 липня 2021 року були зараховані кошти в розмірі 8200 грн 00 коп. Відповідачем умови вищезазначеного кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого станом на 11 жовтня 2021 року утворилася заборгованість в 35055 грн 00 коп., в тому числі: - заборгованість за тілом кредиту - 8200 грн 00 коп.; - заборгованість за відсотками - 26035 грн 00 коп.; - заборгованість за комісією - 820 грн 00 коп. На підтвердження розміру заборгованості відповідача за Договором про споживчий кредит № 3510068 від 29 липня 2021 року представником позивача подано копію відомості про щоденні нарахування та погашення, в якій міститься інформація про наданий відповідачу розмір кредиту (8200 грн 00 коп.) та розмір нарахованих відсотків, комісії за весь період кредитування. 27 жовтня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» був укладений Договір про відступлення права вимоги № 78-МЛ . Згідно витягу з Реєстру боржників від 27 жовтня 2021 року, копії Акту прийому-передачі Реєстру боржників від 27 жовтня 2021 року до Договору відступлення прав вимоги № 78-МЛ від 27 жовтня 2021 року, копії платіжної інструкції № 47818 від 27 жовтня 2021 року право вимоги за Договором про споживчий кредит № 3510068 від 29 липня 2021 року перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал». 10 липня 2025 року на адресу відповідача [PERSON] була направлена досудова вимога № 5460/222 про необхідність виконання зобов`язань за Договором про споживчий кредит № 3510068 від 29 липня 2021 року. Відповідач на вимогу не відреагував, заборгованість за кредитним договором не сплатив. Крім того, представник позивача просить стягнути із відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, на підтвердження чого ним подано копію Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року; копію Акту наданих послуг № 324 від 06 липня 2025 року; копію Детального опису наданих послуг до Акту № 324 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року; копію ордеру серії ВС № 1381377 від 02 липня 2025 року. Суд приймає до уваги подані представником позивача докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За правилами статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із прийняттям Закону України від 03 вересня 2015 року № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон № 675-VIII) на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів у мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Положеннями статті 3 Закону № 675-VIII передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статей 11, 12 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону № 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 11 Закону № 675-VIII). Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним факт укладення 29 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Договору про споживчий кредит № 3510068 та перерахування на карту, зазначену відповідачем, грошових коштів за даним договором в розмірі 8200 грн 00 коп., що підтверджено належними, допустимим та достатніми доказами. Крім заборгованості за тілом кредиту, представник позивача просить стягнути із відповідача заборгованість за відсотками в розмірі 26035 грн 00 коп. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.1056-1 ЦК України тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно п.1.3 Договору про споживчий кредит № 3510068 від 29 липня 2021 року (далі- Договір) кредит надається строком на 14 днів із 29 липня 2021 року. Відповідно до п.1.5.2 Договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1435 грн 00 коп., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку кредитування кредитом. Із п.п..1.6, 1.7 Договору вбачається, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2., 2.3 цього Договору. Відповідно до п.2.2.2 Договору нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту, по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору. Як вбачається із п.2.2.3 Договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6 цього Договор, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування, визначеному п.1.3 запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової), то після завершення первісного строку кредитування або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних )базових) умовах згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника. Крім того, відповідно до п.2.3 Договору для продовження строку користування кредитом Позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за продовження кредиту або продовжити користуватися кредитними коштами після завершення строку кредитування.. Із доданої до позовної заяви копію відомості про щоденні нарахування та погашення вбачається, що первісним кредитором здійснене нарахування відсотків відповідно до положень підписаного відповідачем Договору про споживчий кредит № 3510068 від 29 липня 2021 року. Таким чином, суд вважає, що розмір нарахованих відсотків відповідає умовам Договору про споживчий кредит № 3510068 від 29 липня 2021 року, погодженим його сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд приймає розмір нарахованих процентів, що підлягають стягненню із відповідача, - 26035 грн 00 коп. Крім того, представник позивача просить стягнути із відповідача на користь позивача комісію в розмірі 820 грн 00 коп. За приписами ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Пунктом 1.5.1 Договору про споживчий кредит № 3510068 від 29 липня 2021 року передбачено право Кредитодавця нараховувати комісію за надання кредиту в розмірі 820 грн 00 коп., яка нараховується одноразово за ставкою 10,00 % від суми кредитом за договором. Отже, позовні вимоги і в частині стягнення із відповідача комісії в розмірі 820 грн 00 коп. також підлягають задоволенню, оскільки відповідають умовам кредитного договору та положенням чинного законодавства України. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст.514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Договір відступлення права вимоги має такі ознаки: 1) предметом є відступлення права вимоги щодо виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) таке зобов`язання може бути як грошовим, так і не грошовим (передання товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним або безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, за яким виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18). Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. (ч. 2 ст. 1081 ЦК України) Судом встановлено, що позивач правомірно набув права вимоги за даним кредитним договором, тому має право на належне виконання відповідачем зобов`язань за ним. Враховуючи вищевикладене, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за Договором про споживчий кредит № 3510068 від 29 липня 2021 року в розмірі 35055 грн 00 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту - 8200 грн 00 коп., заборгованість за відсотками -26035 грн 00 коп., заборгованість за комісією - 820 грн 00 коп. Представник позивача просить стягнути із відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн 00 коп. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За змістом п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). В силу ч. 6 ст. 137 цього Кодексу, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу підтверджено належними та допустимими доказами. Верховний Суд у постанові від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 роз`яснив, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19. З урахуванням вищевикладеного, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджені належними та допустимим доказами, відповідач не заявляв клопотання про зменшення їх розміру, тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі (8000 грн 00 коп.). В силу ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved