Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, в якому просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на свою користь в порядку спадкування недоотриману за життя чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] , пенсію в сумі 207 228,01 грн., а також встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання відповідача подати до суду у встановлений строк звіт про виконання рішення суду. В обґрунтування вимог вказано, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 09.08.2022 у справі №240/9848/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату [PERSON] пенсії у розмірі 83% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.04.2019 року, з урахуванням виплачених сум. Крім того, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03.12.2021 у справі №240/15366/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату [PERSON] пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019 року, з урахуванням виплачених сум. Рішення судів набрали законної сили та з метою їх виконання були відкриті виконавчі провадження. Як далі слідує зі змісту позову, [INFO] [PERSON] помер, позивач являється спадкоємцем після його смерті та звернулась до ГУ ПФУ у Житомирській області із заявою про виплату належних їй сум, однак відповідач письмово відмовив у здійсненні такої виплати. З листа відповідача також слідувало, що заборгованість за рішеннями Житомирського окружного адміністративного суду становить 207 228,01 грн. За словами [PERSON] , її право на отримання недоотриманої пенсії після смерті спадкодавця порушено та підлягає судовому захисту. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 02.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. 10.10.2025 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого остання позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні за безпідставністю та необґрунтованістю (а.с. 30-34). Заперечення проти позову відповідач обґрунтовує тим, що позивач у справі не зверталась до органу пенсійного фонду із заявою про отримання коштів після смерті чоловіка, відповідні документи до відповідача не надходили. Окрім цього, представник зазначила, що 01.04.2021 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року № 1279 «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги», якою внесено зміни до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596. Згідно з підпунктом 4 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року № 280, саме на Пенсійний фонд України покладене завдань забезпечити своєчасне та у повному обсязі фінансування виплат пенсій. Також відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на ст.\~1219\~ЦК України і вказує, що не допускається правонаступництво у правовідносинах щодо виплати пенсії, яка не входить до складу спадщини. У відповіді на відзив представник позивача адвокат Кудіна М.Г. звертала увагу на те, що відповідач визнав факт наявності невиплаченої пенсійної заборгованості в сумі 207 228,01 грн., тому невиплата цієї суми після смерті пенсіонера є бездіяльністю ГУ ПФУ. Позивач є членом сім`ї померлого і як спадкоємець першої черги має повне право на отримання цих коштів. В судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача адвокат Кудіна М.Г. подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову заперечує з наведених у відзиві підстав. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши й дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09.08.2022 року у справі №240/9848/22 за позовом [PERSON] до ГУ ПФУ в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, крім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату призначеної [PERSON] пенсії у розмірі 83 % відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01 квітня 2019 року, з урахуванням виплачених сум (а.с. 11-12). Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03.12.2021 року у справі №240/15366/21 за позовом [PERSON] до ГУ ПФУ в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, крім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату пенсії [PERSON] , з урахуванням раніше виплачених сум, з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 01 квітня 2019 року відповідно до довідки Управління Служби безпеки України в Житомирській області від 11.06.2021 №57/85-3077, з урахуванням проведених виплат (а.с. 9-10). Як слідує з матеріалів справи та визнається відповідачем у відзиві, на виконання вищевказаних рішень органом пенсійного фонду здійснено перерахунок пенсії . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 16). Згідно з довідкою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. від 23.06.2025 року №911/02-14 за матеріалами спадкової справи №200 за 2023 рік, відкритої після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , єдиним спадкоємцем після його смерті є його дружина [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про заміну сторони у виконавчому провадженні (а.с. 18 зворот 20). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомогу зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що: - цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно що б спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Крім цього, за правилами ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ч.\~3\~ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Отже, із матеріалів справи слідує, що позивач являється спадкоємцем після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] . Згідно зі ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. За положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Таким чином, на переконання суду, право позивача на отримання недоотриманої пенсії після смерті чоловіка відповідачем порушено і підлягає судовому захисту, так як у позивача відсутня інша можливість захистити порушене право. У постанові від 27.11.2019 року у справі №2-а/1741/2009 Верховний Суд дійшов до висновку, що захист прав спадкоємців на отримання призначених, але не отриманих спадкодавцем пенсії, повинен відбуватися шляхом звернення з позовом до органу Пенсійного фонду в порядку цивільного судочинства, а не шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні, яке закінчено. Доводи представника відповідача про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не наділене повноваженнями щодо виплати пенсій, фінансування яких здійснюється виключно Пенсійним фондом України, не відповідають вимогам нормативно-правових актів, спростовуються матеріалами справи, а відтак є неспроможними. Суд також звернуто увагу, що відзив представника відповідача є суперечливим за своїм змістом, позаяк в одній його частині представник відповідача покликається на те, що позивачем не дотриманий позасудовий порядок звернення за отриманням пенсійних виплат після смерті чоловіка, при цьому одночасно представник посилається на ст. 1219 ЦК України, зазначаючи, що зазначені виплати взагалі не входять до спадкового майна і законом не допускається правонаступництво в спірних правовідносинах. Матеріалами справи підтверджується та встановлено в ході судового розгляду, що позивач, як спадкоємець після смерті [PERSON] , має право на отримання невиплачених пенсійних виплат, на підставі положень ст. 1227 ЦК України, норм ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Крім того, безпідставним є посилання представника відповідача на відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем свого зобов`язання, оскільки це не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 18.04.2018 року у справі № 743/1216/17. Європейський Суд з прав людини у рішеннях проти України також вказував, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, зокрема у справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 року. Таким чином, позов підлягає задоволенню та з ГУ ПФУ в Житомирській області на користь [PERSON] підлягають стягненню недоотримані за життя чоловіком, який помер [INFO] , пенсійні виплати в сумі 207 228,01 грн., розмір яких підтверджений належними та допустимими доказами. Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення з наступних підстав. Згідно з ч. 1, 5 ст. 453-1 ЦПК України суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувача може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в цивільних справах за категоріями, наведеними у згаданій частині статті. Якщо ж відповідачем є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, суб`єкт господарювання державного або комунального сектору економіки, суд під час ухвалення рішення суду за письмовою заявою позивача може зобов`язати такого відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання такого рішення незалежно від характеру спору. Разом з тим, суд звертає увагу, що положеннями частини другої та третьої статті 453-1 ЦПК України передбачено, що стягувач може звернутися до суду із заявою про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення в разі невиконання боржником судового рішення та виключно за умови відкриття виконавчого провадження. У заяві обов`язково зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження. Таким чином, заява про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення подана передчасно, рішення суду у справі №295/12099/25 не набрало законної сили, виконавче провадження не відкрито, отже така заява не може бути задоволена. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1\~657,82 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально.

Outcome: approved