Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

В червні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 17 червня 2010 року, який зареєстрований Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1193. Спільних дітей від шлюбу не мають. Спільне життя у них не склалося через відсутність спільних поглядів на життя. У зв`язку з цим між ними час від часу виникали непорозуміння та конфлікти. Сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. З 16 травня 2025 року вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Усі спроби зберегти сім`ю та відновити сімейні стосунки не принесли жодних результатів.\~ Спору про поділ майна, що є їхньою спільною сумісною власністю, на момент подання позову немає. У випадку поділу спільного майна подружжя буде пред`явлено окремий позов. Ухвалою суду від 17 червня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 23 липня 2025року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді та заперечень. Ухвалою суду від 11 вересня 2025 року клопотання відповідача [PERSON] про надання строку для примирення задоволено частково. Надано сторонам строк для примирення на 1 місяць. Провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зупинено для закінчення строку для примирення, наданого судом. Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] \~ про розірвання шлюбу. Призначено розгляд справи в судовому засіданні на 13листопада 2025 року на 10 годину 00 хв. В судове засідання позивач [PERSON] \~ та його представник адвокат Ширко М.Р. не з`явились, до суду надійшла заява представника позивача, в якій зазначає, що судом був наданий строк на примирення, який не приніс жодних результатів, позивач вважає, що зберегти сім`ю не можливо, а будь-яке відкладення розгляду справи є лишене безпідставним затягуванням процесу зі сторони відповідачки. Просить провести\~ розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позов підтримують в повному обсязі та просять розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про відкладення розгляду справи та надання строку для примирення, зазначивши, що у зв`язку з погіршенням стану здоров`я не має можливості з`явитися на судове засідання, призначене на 13 листопада 2025 року у справі про розірвання шлюбу. На даний момент проходить лікування, довідку від лікаря буде надано додатково після отримання. Також, з урахуванням сімейних обставин і бажання зберегти шлюб, просить надати сторонам строк для примирення, тривалістю якого просить визначити на розсуд суду. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд\~ вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що позивач та відповідач дійсно перебувають у шлюбних відносинах з 17 червня 2010 року, який зареєстрований Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1193, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 21 травня 2025 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Від цього шлюбу дітей не мають. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, вони не ведуть спільного господарства та проживають окремо, припинили шлюбні відносини. Позивач зазначає, що подальше сімейне життя з відповідачем неможливе, в зв`язку з відсутністю спільних поглядів на життя. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Так, за клопотанням відповідача судом було надано строк на примирення, між тим, після спливу встановленого судом строку примирення між сторонами не відбулось, позивач наполягає на розірванні шлюбу, що підтверджується його заявою, яка надійшла до суду 13.11.2025 року. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя. Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї. Підсумовуючи, суд вважає, що позов обґрунтований, шлюб між сторонами існує формально, докази про можливість збереження сім`ї сторін відсутні, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка, примирення між сторонами неможливе, оскільки протягом строку, наданого судом, примирення не відбулось, неповнолітніх дітей подружжя не має, позивач не виявив бажання примиритись та наполягає на розірванні шлюбу, а примушування до шлюбу є недопустимим, а тому, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам однієї із сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права кожного, що має істотне значення, відтак шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved