Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

Адвокат Приладишева Н.Г. в інтересах [PERSON] звернулася до суду із позовом про встановлення факту родинних відносин. Заява обґрунтована тим, що [INFO] , у м. Запоріжжя помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . У зв`язку з його смертю, відкрилася спадщина на належне йому майно. За свого життя, [PERSON] , склав заповіт яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: - належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] заповів [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ; - грошові вклади з відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться на зберіганні в будь-якій банківській установі на території України заповів Лопухіній Фон [PERSON] , [INFO] .Зазначений заповіт, 14.12.2022 року, був посвідчений державним нотаріусом Четвертої запорізької державної нотаріальної контори Лисіковою М.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 2-105 (номер у спадковому реєстрі 70041548), що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 70915740. [PERSON] у встановлений законом строк, 16.05.2024 року звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець\~О.О. з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу за номером 71/2024 (номер у спадковому реєстрі 72442474). Відповідачка зі спадкодавцем на день його смерті разом не проживала, у встановлений законодавством строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, внаслідок чого, зазначену на її користь у заповіті спадщину не прийняла. До суду з приводу визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини також не зверталася. Станом на теперішній час, після відкриття спадщини, минуло більше ніж 1 рік та 5 місяців. Інші спадкоємці, про яких би було відомо [PERSON] , за прийняттям спадщини після померлого [PERSON] також не зверталися. Повідомляємо суд, що 26.08.2025 року, Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти належні спадкодавцю [PERSON] , який в свою чергу був двоюрідним дідом Позивача. Проте, приватним нотаріусом ЗМНО Єдемською-Фастовець О.О. Позивачу була надана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.08.2025 р. за вих. № 874/02-31, згідно якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти, у зв`язку з тим, що ним як спадкоємцем не було надано документів, що підтверджують факт родинних відносин зі спадкодавцем. [PERSON] та [PERSON] були рідними братом та сестрою. У подальшому, у зв`язку з реєстрацією шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , прізвище [PERSON] було змінено на « [PERSON] ». У період шлюбу, у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] . [PERSON] вступила у шлюб з [PERSON] у зв`язку з чим, її прізвище було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] . Тобто, [PERSON] є двоюрідним дідом [PERSON] . Проте, оскільки у Позивача нині відсутні усі свідоцтва про народження та шлюб зазначених осіб, що виключає можливість Позивачу підтвердити факт його родинних відносин з [PERSON] у позасудовому порядку, то звернувся з цим позовом. Ухвалою суду від 08 вересня 2025 року, позов [PERSON] прийнято до розгляду, та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 09 жовтня 2025 року клопотання представника позивача про витребування спадкової справи після померлого [PERSON] задоволено та та\~витребувано від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Міністерства юстиції України Південного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Одеса) спадкову праву після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . 21 жовтня 2025 року на виконання ухвали суду від третьої особи приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемська Фастовець О.О. поштою надійшла копія спадкової справи. Представник позивача адвокат Приладишева Н.Г. у судовому засіданні позов підтримала та просила суд її задовольнити, посилаючись на її обґрунтованість та доведеність. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином шляхом направлення судових повісток з повідомленням, відзив на позовну заяву не надала. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками та конверти з судовою повісткою, що направлявся за адресою останнього відомого місця проживання відповідача, повернулися до суду не врученим з відміткою Укрпошти про причини повернення «За закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Єдемська Фастовець Ольга Олександрівна,в судове засідання не з`явилася, про час день та місце слухання справи була повідомлена належним чином. До суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 грудня 2022 року [PERSON] , [INFO] , склав заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: - належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] заповів [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ; - грошові вклади з відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться на зберіганні в будь-якій банківській установі на території України заповів [PERSON] , [INFO] , що був посвідчений державним нотаріусом Четвертої запорізької державної нотаріальної контори Лисіковою М.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 2-105 (номер у спадковому реєстрі 70041548), що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 70915740). [INFO] , у м. Запоріжжя помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . 16.05.2024 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець\~О.О. з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу за номером 71/2024, номер справи у Спадковому реєстрі 72442474). 26 серпня 2025 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. було складено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що спадкоємець - гр. [PERSON] , не надав документів, що підтверджують факт родинних відносин зі спадкодавцем гр. [PERSON] , [INFO] . На підтвердження факту родинних відносин зі спадкодавцем як між дворідним дідом та двоюрідним онуком, позивачем надані та судом досліджені наступні докази. З досліджених судом доказів вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським РАЦС [INFO] народився « [PERSON] » Батьками зазначені російською мовою « [PERSON] » та « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] народилася « [PERSON] ». Батьками зазначені російською мовою « [PERSON] » та « [PERSON] » Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] було зареєстровано шлюб між « [PERSON] » та « [PERSON] ». Після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] народився « [PERSON] » Батьками зазначені російською мовою « [PERSON] » та « [PERSON] ». Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1-2\~ст.1220\~ЦК України,\~спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Відповідно до\~ст.1223\~ЦК України,\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.1258\~ЦК України,\~спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. Як слідує\~з ч.1\~ст.1265\~ЦК України,\~у п`яту\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають інші\~родичі спадкодавця\~до шостого\~ступеня споріднення\~включно,\~причому родичі\~ближчого ступеня\~споріднення усувають\~від права\~спадкування родичів\~подальшого ступеня\~споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1-2\~ст.1269\~ЦК України,\~спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування заяву\~про прийняття\~спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У постанові Верховного Суду від 04.02.2024 р. у справі\~№ 404/7153/20 зазначено, що у п`яту чергу можуть спадкувати наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення); правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення); двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки; двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення); двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабабки, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п`ятий ступінь споріднення); троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, чотириюрідні брати та сестри (шостий ступінь споріднення). Як слідує зі ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. За загальним правилом, справи щодо встановлення судом фактів, що мають юридичне значення, розглядаються судом у порядку окремого провадження (п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України). У п.23 постанови ПленумуВерховного Суду України від 30.05.2008№ 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019 р. по справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - це кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Виходячи з вимог діючого ЦК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник, дід, баба. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням. Чинне законодавство не містить вичерпного переліку засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватися факт родинних відносин, тому застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування. Відповідно до\~ч.1-2\~ст.76\~ЦПК України,\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно 1-2\~ст.77\~ЦПК України, належними\~є докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.79\~ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У постанові Верховного Суду від 02.12.2020 р. по справі № 638/15738/17 зроблено висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність юридичного факту родинних відносин також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. У відповідності до ч.1 ст.90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.\~ Як наголошено у постанові Верховного Суду від 26.06.2025 р. по справі № 645/7313/23 у справах про встановлення фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів, суд може брати до уваги всі передбачені законом засоби доказування, серед яких показання свідків, що пояснюється відсутністю письмових доказів, які б посвідчували такі факти (постанова Верховного Суду від 17 липня 2024 року у справі № 705/928/23). \~Якщо необхідні для підтвердження відповідних відомостей свідоцтва про народження, актові записи про народження втрачені, належним і допустимим доказом у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути саме показання свідка. Факт родинних відносин [PERSON] ,\~ [INFO] , зі спадкодавцем [PERSON] ,\~ [INFO] , як між дворідним дідом та двоюрідним онуком підтверджується також показами свідків:\~ Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що була доглядальницею померлого [PERSON] останні пів року перед його смертю. [PERSON] запросив її допомогти [PERSON] . [PERSON] допомагав [PERSON] , привозив продукти та сплачував комунальні послуги. [PERSON] є онуком померлого, який кожного дня приходив до [PERSON] . Знає, що у [PERSON] є донька з якою вони не спілкуються. Зазначила, що сусідка [PERSON] приходила до [PERSON] . [PERSON] поховав дідуся, встановив пам?ятники. У [PERSON] були теплі стосунки з [PERSON] . Підтверджує, що [PERSON] є двоюрідним дідусем [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що є дружиною [PERSON] . Зазначила, що [PERSON] є двоюрідним дідусем чоловіка. [PERSON] є рідною племінницею [PERSON] , а її мати [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] . Повідомила, що у [PERSON] є рідна донька, але ніколи її не бачила, десь 25 років. [PERSON] піклувався і допомагав дідусю, сплачував комунальні послуги. [PERSON] доглядала [PERSON] пів року перед смертю. [PERSON] організував поховання [PERSON] та встановив пам?ятник. Підтверджує, що [PERSON] є двоюрідним онуком [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що є тіткою [PERSON] . Її мати є рідною сестрою [PERSON] . Гена рідний онук [PERSON] , дідусь його дуже любив. Геннадій здійснював допомогу та турботливо ставився до нього. Гена часто приходив до [PERSON] та сплачував комунальні послуги. Донька [PERSON] не з`являлась багато років. З нею був втрачений зв`язок, він сумував, що немає її контакту. [PERSON] тепло та з любов`ю ставився до [PERSON] . За пів року до смерті [PERSON] найняв доглядальницю. Зазначає, що [PERSON] займався похованням [PERSON] та встановив пам`ятник. [PERSON] дуже добре ставився до дідуся. Підтверджує, що [PERSON] є двоюрідним онуком [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що була сусідкою [PERSON] приблизно 5 років. Вони добре спілкувались. Зазначила, що [PERSON] це онук [PERSON] , у них були дуже теплі відносини. [PERSON] помічник [PERSON] . Він купував продукти та сплачував комунальні послуги. Повідомила, що у [PERSON] є донька, але її ніколи не бачила. Похованням займався [PERSON] та встановив [PERSON] пам?ятник. Підтверджує, що [PERSON] є двоюрідним онуком [PERSON] . В судовому засіданні судом було досліджено фотокартки на яких зображені [PERSON] з померлим [PERSON] , родичами у сімейному колі, що підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між дворідним дідом та двоюрідним онуком. Також, судом було досліджено поштові листи, з яких можна встановити, що родина [PERSON] та [PERSON] листувалася з [PERSON] як родичем. Окрім того, було досліджено копію договору № 034-Л від 16.04.2024 р. на виготовлення пам`ятника, специфікацію згідно договору № 034-Л від 16.04.2024 р., акт прийому передачі виконаних робіт від 27.05.2024 р., згідно яких [PERSON] замовляв та оплачував послуги по виготовленню та встановленню пам`ятника для [PERSON] . Суд приходить до висновку, що надані позивачем докази, є належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між позивачем та померлим, тому позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved