Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, згідно з яким просить стягнути заборгованість за кредитними договорами в розмірі 122865,80 грн., зокрема, по кредитному договору від 05.04.2021 № 2001851097501 - 60321,18 грн., з яких: 34341 грн. заборгованість за кредитом; 25980,18 грн. - заборгованість процентами; по кредитному договору від 18.07.2023 № 1012320785- 23135,34 грн., з яких: 13990,69 грн. заборгованість за кредитом; 1.04 грн. - заборгованість процентами; 9143.61 грн. заборгованість за комісією; по кредитному договору від 18.09.2023 № 1012876283- 39409,28 грн., з яких: 25691,7 грн. заборгованість за кредитом; 2.21 грн. - заборгованість процентами; 13715.37 грн. заборгованість за комісією та сплачений судовий збір. Позов мотивовано тим, що між АТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] укладено кредитні договори: 05.04.2021 кредитний договір №2001851097501, за яким позичальнику видано кредит у сумі 34341 грн.; 18.07.2023 кредитний договір №1012320785, за яким позичальнику видано кредит у сумі 20000 грн.; 18.09.2023 кредитний договір №1012876283, за яким позичальнику видано кредит у сумі 30000 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Строки позовної давності в даному випадку повністю дотримано. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.08.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при цьому у позовній заяві просить суд розглянути вказану справу без участі позивача та задовольнити заявлені позовні вимоги, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, письмового відзиву не подав, заяв про відкладення розгляду не подавав. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну зареєстровану адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від19.05.2021 у справі №910/16033/20,від 20.07.2021у справі № 916/1178/20, від 23.01.2023 у справі №496/4633/18, від 22.03.2023 у справі № 905/1397/21, від 30.08.2023 у справі № 910/10477/22. З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Між АТ «ПУМБ» та [PERSON] підписано заяву № 1012320785 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, умовами якої передбачено надання кредиту на суму 20 000 грн., розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості: 2,99%, розмір процентної ставки: 0,01% річних, який підписано за допомогою ОТР-паролю на номер телефону [NUMBER] . Спосіб надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі: банківський переказ на рахунок [NUMBER] , в АТ «ПУМБ», Код Отримувача [NUMBER], Отримувач [PERSON] . Додано графік платежів, паспорт споживчого кредиту. Між АТ «ПУМБ» та [PERSON] підписано заяву № 1012876283 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, умовами якої передбачено надання кредиту на суму 30 000 грн., розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості: 2,99%, розмір процентної ставки: 0,01% річних, який підписано за допомогою ОТР-паролю на номер телефону [NUMBER] . Спосіб надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі: банківський переказ на рахунок [NUMBER] , в АТ «ПУМБ», Код Отримувача [NUMBER], Отримувач [PERSON] Додано графік платежів, паспорт споживчого кредиту. 05.04.2021 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] згідно із заявою №2001851097501 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено кредитний ліміт на суму 22000 грн., визначено процентну ставку 47,88%. Додано паспорт споживчого кредиту. До матеріалів справи додано також копію паспорта відповідача, картки платника податків, публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з додатками, письмову вимогу-повідомлення. З наданого позивачем розрахунку та доказів отримання кредитних коштів, зокрема, виписки по рахунку вбачається, що відповідач отримав грошові кошти, належним чином не виконував своїх договірних зобов`язань по поверненню кредиту, внаслідок чого заборгованість відповідно до договорів не погашена та загальний розмір її за тілом кредиту, з урахуванням передбачених умов нарахування відсотків та комісії, становить 122865,80 грн. Наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідача витікає з умов укладених між сторонами по справі угод, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною третьою статті 203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК). Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону). Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Укладаючи договір, сторони погодили умови та порядок повернення відповідачем кредиту шляхом здійснення платежів з оплати процентів за користування кредитом, сплати комісії та обов`язком позичальника повернути суму кредиту. Як встановлено судом, відповідач після укладання кредитного договору належним чином не виконував свого зобов`язання із здійснення платежів, чим допустив порушення умов повернення кредиту, тобто строків та розмірів внесення щомісячних платежів, а тому допустив порушення виконання своїх зобов`язань. Отже, вимоги позивача в межах цієї суми є цілком правомірними та обґрунтованими і підлягають до задоволення. Отже, суд приходить до переконання, що позивачем доведено позовні вимоги, з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитом у заявленому до стягнення розмірі 122865,80 грн. Відповідачем не спростовано належними і допустимими доказами позовні вимоги. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved