Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

В грудні 2024 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся представник Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до [PERSON] про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в сумі 25638 грн. 07 коп. та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що КП «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій мешкає відповідач, особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідач свої зобов`язання зі сплати наданих послуг належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 01.02.2024 року виникла заборгованість в сумі 25638 грн. 07 коп., у зв`язку з чим, представник позивача вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10 січня 2025 року по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.03.2025 року визнано явку представника позивача обов`язковою. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 29.04.2025 року застосовано до позивача заходи процесуального примусу у вигляді накладення штрафу. Згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року № 4273-IX назву Малиновського районного суду міста Одеси змінено на Хаджибейський районний суд міста Одеси. Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 28.05.2025 року скасовано ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 29.04.2025 року. Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 08.09.2025 року поновлено розгляд справи після закінчення з`ясування її обставин та перевірки їх доказами у зв`язку із надходженням клопотання відповідача про зупинення провадження у справі. Ухвалою Хаджибейського районного суду м.Одеси від 08.09.2025 року вирішено питання про витребування доказів. Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 07.10.2025 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 11 листопада 2025 року. В судове засідання 11 листопада 2025 року представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні 03 вересня 2025 року представником позивача надано пояснення, в яких він позовні вимоги підтримав, пояснив, що будинок, в якому знаходиться квартира відповідача, обладнаний засобом обліку теплової енергії, відповідно до показань якого розраховується вартість наданих послуг. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, надав відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити за недоведеністю вимог, посилаючись на відсутність відомостей про правомірність нарахування вартості наданих послуг, також надав заяву про застосування строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, та сторонами не заперечується, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення, що надаються позивачем за адресою [ADDRESS] . Також судом встановлено, що на ім`я відповідача було позивачем відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , з реєстру нарахувань та оплат за яким вбачається, що за період з 01.11.2006 р. по січень 2024 року включно за надані послуги наявна заборгованість в загальній сумі 25638 грн. 07 коп. (а.с. 6-8). Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з положеннями\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Стаття 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~\~визначає поняття комунальної послуги та житлових послуг, а саме: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно\~ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ч. 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання»\~встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. У відповідності до п.35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМ України від 21.08.2019 р. № 830, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Згідно\~ст.525 ЦК України\~не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Стаття 526 ЦК України\~встановлює, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1\~ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що в період з грудня 2012 р. по січень 2024 року включно відповідач не в повній мірі сплачував надані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість в заявленій до стягнення сумі. Судом відхиляються доводи відповідача про недоведеність позовних вимог, оскільки з матеріалів справи вбачається, що будинок [ADDRESS] обладнаний вузлом обліку теплової енергії, який допущено в експлуатацію з 30.01.2016 року, що підтверджується копією акту приймання його в експлуатацію (а.с.63), прибор обліку своєчасно повірено, що підтверджується копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №02/64-09-23/127 від 12.09.2023 р., з реєстру нарахувань та оплат по абоненту (а.с. 6-8) вбачається, що з лютого 2016 року нарахування вартості послуг здійснювалось згідно показників лічильник теплової енергії, а до того часу за затвердженими тарифами. Вірність нарахувань стороною відповідача не спростовано. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог Водночас, суд частково погоджується з доводами відповідача про пропуск позивачем позовної давності. Згідно ст.. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Законом\~України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020,\~який набув\~чинності 02.04.2020\~р.,\~розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» Цивільного\~кодексу України\~було доповнено\~пунктом 12,\~згідно якого\~ під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651, скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України\~карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Також Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» \~№ 2120-IX від 15.03.2022, який набув чинності 17.03.2022 р., розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 19, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» № 3450-IX від 08.11.2023, який набув чинності 30.01.2024 р., пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в наступній редакції: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Законом України «Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» Закону\~№ 4434-IX від 14.05.2025, який набув чинності 04.09.2025 р., пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України виключено. Так, з реєстру нарахувань та оплат по абонент вбачається, що станом на 01.12.2012 року заборгованість складала 596 грн. 12 коп., в подальшому відповідачем здійснювалась часткова оплата наданих послуг, останній платіж здійснено в сумі 600 грн. 00 коп. в березні 2016 року. Таким чином, з урахуванням наведених норм закону з відповідача на корить позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги за період з березня 2017 року по січень 2024 року включно в сумі 20\~854 грн. 48 коп. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем відповідно до платіжної інструкції № 2397 від 24.09.2024 року було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь Комунального\~підприємства «Теплопостачання\~міста Одеси» судового збору в сумі 2463 грн. 03 коп. пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: partial