Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Позивач звернулася з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, що відповідач є батьком їх спільної дитини, [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільна донька позивача та відповідача - [PERSON] , [INFO] , навчається у Національному університеті «Львівська політехніка». Через навчання [PERSON] не має власного заробітку та потребує матеріальної допомоги. Відповідач батько дитини добровільно матеріальної допомоги не надає, тому позивач прохає стягнути з відповідача аліменти в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання дитини, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. 07 жовтня 2025 року відповідач надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого стверджує, що не має можливості надавати допомогу у розмірі заявленому позивачем, так як у на його утриманні перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Прохав суд відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі. 30\~жовтня 2025\~року до\~суду позивач надала відповідь на відзив, відповідно до якого прохає суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій прохала розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що погоджується сплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно, оскільки на його утриманні також перебуває малолітня дитина. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] (а. с. 11). Відповідач також є батьком [PERSON] , [INFO] (а. с. 21-33). Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно ст.\~199\~СК України,\~якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право\~на утримання\~припиняється у\~разі припинення\~навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Із довідки № 18932/25 від 08.09.2025 року виданої Національним університетом «Львівська політехніка», вбачається, що [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі на другому курсі денної форми навчання. Термін закінчення навчального закладу 30 червня 2028 року (а. с. 5). Аналіз зазначених норм законодавства визначає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: -стан здоров`я та матеріальне становище дитини; -стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; -у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; -доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; -інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з матеріалів справи та пояснень відповідача вбачається, що він є працездатною особою. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я, матеріальне становище сторін, наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, інші обставини, які мають суттєве значення. Також суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, виходячи з пояснень наданих в судовому засіданні. Відповідно до\~ст.\~183\~СК України,\~способи виконання\~батьками обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Частиною 1 статті 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу). Виходячи з\~наведеного,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача аліменти\~на утримання\~повнолітньої доньки\~в судовому\~порядку у\~в розмірі\~2\~000\~грн. щомісячно, починаючи з моменту\~звернення позивача\~до суду і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 183, 184, 199 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial