Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

17 квітня 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - Романенко М.Е. через систему «Електронний суд» звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути на користь товариства заборгованість за кредитним договором № 10003724727 від 09.05.2021 року у розмірі 13 977,50 грн., судові витрати у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09.05.2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 10003724727. Згідно Договору про надання споживчого кредиту № 10003724727 від 09.05.2021 року відповідачу був наданий кредит у гривні в розмірі 3000 грн., а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Мета отримання кредиту: споживчі цілі. Відповідачем було отримано кредитні кошти, але не виконані належним чином кредитні зобов`язання. Також, 05.09.2022р. згідно умов Договору факторингу № 556/ФК-22, ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» відступило право вимоги за Кредитним Договором № 10003724727 від 09.05.2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до Відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») становить 13 977,50 грн., із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 3000 грн.; - заборгованість за відсотками становить 10 977,50 грн. Зазначену суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн. Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 21.04.2025 року було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Законом України від 26 лютого 2025 року № 4273-IX внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів. Зокрема, змінено найменування Московського районного суду міста Харкова на Салтівський районний суд міста Харкова. Набрання чинності зазначеним Законом України відбулося 25 квітня 2025 року. У судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. У своїй заяві зазначив про підтримання позовних вимог у повному обсязі та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Крім того, повідомлявся шляхом направлення повісток на останню відому адресу реєстрації відповідача, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні поштові конверти з відміткою про відсутність адресату за адресою, зазначеною в позовній заяві, що свідчить про належне його повідомлення. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Відзив на позов не подав. Згідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлялась про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Так, судом встановлено, що між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 10003724727 від 09.05.2021 року, відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС» зобов`язалось надати Позичальникові кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник (відповідач) зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним відповідно до умов цього Договору та виконати інші обов`язки, передбачені цим Договором. Сума кредиту, яка була погоджена сторонами 3000 гривень. Строк надання кредиту 21 календарних днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів/розрахунків, що є Додатком № 1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за кожен день користування кредитом за Процентною ставкою. Зазначена Процентна ставка нараховується: в межах строку кредиту, передбаченого п.1.3. цього Договору; в межах строку, на який було продовжено строк кредиту за домовленістю Сторін, якщо інший розмір процентної ставки не передбачено відповідною додатковою угодою до цього Договору із урахуванням Програми лояльності. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає за ставкою 624,15 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього Договору складає за ставкою 4077,30 грн. Зазначений договір був підписаний відповідачем електронним цифровим підписом. Заявою позичальника № 10003724727 від 09.05.2021 року встановлено напрямок отримання коштів, який був визначений відповідачем банківська картка № [NUMBER] та підтверджено встановлені сторонами договору умови кредитування. Згідно з інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» - оператора послуг платіжної інфраструктури, 09.05.2021 о 11:37:40 на картку [NUMBER] було перераховано 3000 грн. Тобто, з наданих суду документів вбачається, що сторонами договору про надання споживчого кредиту № 10003724727 від 09.05.2021 року було погоджено строк кредитування. Отже, судом встановлено, що на підставі наданих позивачем доказів, відповідач отримав кредит у сумі 3000 грн. 05.09.2022 р. згідно умов Договору факторингу № 556/ФК-22, ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 10003724727 від 09.05.2021 року на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» і, відповідно, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до відповідача. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС» (ЄДРПОУ: 40284315) змінено найменування та скорочене найменування на ТОВ «КОМПАНІ ІНВЕСТ ФІНАНС» (ЄДРПОУ: 40284315), що підтверджується Наказом № 15- 04-2024-1 від 15.04.2024 року, який додано до позовної заяви. Згідно з наданим позивачем розрахунком, сума заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 10003724727 від 09.05.2021 року становить наразі таку ж суму, яка була передана позивачу, як новому кредитору по договору відступлення прав вимоги., а саме: 13 977,50 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 3000 грн.; заборгованість за відсотками становить 10 977,50 грн. Суд вважає що позивач довів належними, допустимими та достовірними доказами укладення між первісним кредитором ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та відповідачем кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів за зазначеним договором, а також набуття ним прав вимоги до відповідача за договором № 10003724727 від 09.05.2021 року. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, які не спростовані відповідачем належними доказами, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», обґрунтовані належними доказами та підлягають задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 10003724727 від 09.05.2021 року в розмірі 13 977,50 грн. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією, судовий збір в розмірі 2422, 40 грн. Крім того, позивачем заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 9000 грн., стосовно якого суд зазначає таке. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи встановлюється судом на підстав і поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Така заява була зроблена представником позивача зокрема у позовній заяві. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких зокрема відносяться витрати на професійну правничу допомогу покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження розміру понесених судових витрат на правничу допомогу позивачем та його представником надано такі докази: копія договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01.01.2025; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" щодо стягнення кредитної заборгованості; акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 02.04.2025 року; копію додаткової угоди № 10003724727 до Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025 року. Із зазначених документів вбачається факт надання правничих послуг адвокатом Білецьким Б.М. на загальну суму 9000 грн. Разом з тим, при визначенні розміру судових витрат, що підлягають відшкодуванню, суд виходить з того, що справа про стягнення заборгованості за кредитним договором для кваліфікованого юриста не є спором значної складності, не потребує дослідження великого обсягу доказів та залучення багатьох учасників. У провадженні адвоката перебуває значна кількість аналогічних справ, тобто вони є типовими. Ціна позову складає 13 977,50 грн. Адвокатом складено один процесуальний документ (позовну заяву), що не є великими за обсягом та складними за змістом. З урахуванням категорії справи їх складання не потребує від професійного адвоката значної кількості часу і зусиль. У судових засіданнях адвокат участі не брав, справу розглянуто без участі сторін. Отже, враховуючи, з урахуванням категорії справи, рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин, обсягу наданих позивачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд дійшов висновку, що справедливим буде стягнення з [PERSON] на користь товариства в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 4500 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial