Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

18.10.2024 року до суду звернувся [PERSON] із заявою, в якій просить оголосити [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , померлим [INFO] з обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії рф проти України. Заяву обґрунтовує тим, що він є рідним братом [PERSON] , [INFO] . Брат заявника [PERSON] був мобілізований на військову службу як кулеметник 1 штурмового відділення 1 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини [NUMBER] , наказом №245 від 31.08.2023 року. Відповідно до сповіщення сім`ї від 06 листопада 2023 №4476 за підписом полковника [PERSON] , начальника [INFO] , кулеметник 1 відділення 1 взводу 1 роти військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , 1971 року народження, мужньо виконуючи військовий обов`язок в бою за Україну зник безвісті 04.11.2023 року, північніше населеного пункту Кліщіївка (Бахмутського району Донецької області). 04.11.2023 за номером наказу 1031 було призначено службове розслідування за фактом безвісно відсутнього солдата [PERSON] . Службове розслідування було проведено старшим лейтенантом [PERSON] , з метою уточнення причин та обставин місця знаходження безвісно відсутнього кулеметника 1 штурмової роти солдата [PERSON] , з яким був втрачений зв`язок під час проведення оборонних дій 04.11.2023 року в районі населеного пункту Кліщіївка (Бахмутський район, Донецької області). За результатами службового розслідування, згідно Витягу з наказу №909 від 08.11.2023, кулеметник 1 штурмового відділення 1 штурмового взводу 1 штурмової роти солдат [PERSON] вважається таким, що безвісно відсутній з 04.11.2023 року. Також, в провадженні Синельниківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №12023041390000967, відомості про яке 06.11.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом зникнення солдата [PERSON] . Правова кваліфікація кримінального правопорушення - частина 1 статті 115 Кримінального кодексу України. Однак розшукові заходи результату не дали, до цього часу місце перебування брата заявника невідомо, що дає підстави припускати, що він загинув. Оголошення брата померлим необхідно для отримання свідоцтва про смерть та прийняття спадщини. У [PERSON] з рідних залишилися лише заявник та другий брат - [PERSON] . Їхні батьки померли, а своєї сім`ї у [PERSON] не було. Таким чином, заявник звернувся до суду із заявою про оголошення його брата [PERSON] померлим. Ухвалою суду від 23.10.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до судового засідання. 20.11.2024 року від представника Міністерства оборони України надійшли письмові пояснення по справі, у яких зазначили, що звертаючись до суду з заявою про встановлення юридичного факту заявник зазначає, що оголошення померлим [PERSON] необхідне для отримання свідоцтва про смерть та отримання одноразової грошової допомоги за загибель військовослужбовця при виконанні завдань з захисту Батьківщини. Задоволення заяви у даній справі у порядку окремого провадження і оголошення [PERSON] померлим безпосередньо впливатиме на права та обов`язки його спадкоємців, а також на їхнє право на отримання одноразової грошової допомоги, що свідчить про наявність спору про право. Міністерство оборони України заперечує проти розгляду заяви про встановлення юридичного факту, а саме оголошення [PERSON] померлим у порядку окремого провадження на підставі існування спору про право. Підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Заявник, звертаючись до суду з заявою про оголошення померлим свого брата, [PERSON] , посилається на ст. 46 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-ІV (зі змінами) та вказує на те, що на момент звернення до суду з заявою його брат не з`являється за місцем свого проживання більше 6 місяців від дати, коли його визнано зниклим безвісти за особливих обставин, жодних відомостей про його місце перебування заявнику не надходило. Міністерство оборони України звертає увагу на те, що брат заявника визнаний зниклим безвісти за особливих обставин внаслідок участі у бойових діях поблизу н.п. Кліщіївка Бахмутського району Донецької області. В силу цього заява про оголошення [PERSON] померлим має розглядатися з дотриманням положень ч. 2 ст. 42 ЦК України. У зв`язку з тим, що [PERSON] пропав безвісти в період дії воєнного стану на території України, за обставин, які виникли в результаті повномасштабної війни російської федерації проти України, необхідно виходити з положень частини 2 статті 46 ЦК України, якими встановлено строки, після спливу яких особа може бути оголошена померлою. Зважаючи на це, строки, сплив яких є передумовою для можливості відкриття провадження у справі про оголошення особи померлою, які визначені у ч. 2 ст. 46 ЦК України, ще не почали спливати. Таким чином, оскільки станом на поточний момент день закінчення воєнних дій відсутній, то відлік встановленого шестимісячного строку відповідно ще не розпочався, у зв`язку із чим звернення заявника до суду із заявою про оголошення особи померлим є передчасним. Просили заяву [PERSON] про визнання фізичної особи померлою залишити без розгляду. Заявник у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні просила прийняти обґрунтоване та законне рішення по справі. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України). Район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (стаття 1 Закону України "Про оборону України"). Бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння). Основними видами бойових дій є оборона та наступ. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23. У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23). У свою чергу, суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою. Водночас частиною другою статті 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи. За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є рідними братами, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с.3-4). [PERSON] було призвано на військову службу за мобілізацією та призначено наказом командира військової частини [NUMBER] від 29.08.2023 року №242-РС на посаду кулеметника 1 штурмового відділення 1 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини [NUMBER] військової частини [NUMBER] (а.с.5). Заявник [PERSON] отримав Сповіщення сім`ї №4476 від 06.11.2023 року, де останнього було сповіщено, що його брат « [PERSON] , 1971 р.н., відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконуючи військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність під час артилерійського обстрілу противника, зник безвісти 04.11.2023 року північніше населеного пункту Кліщіївка Бахмутського району Донецької області» (а.с.6). Згідно з актом службового розслідування за фактом зникнення безвісті військовослужбовця №1991 від 08.11.2023 року встановлено, що «… 04.11.2023 року під час проведення оборонних дій в районі півн. н.п. Кліщіївка (Бахмутський р-н., Донецької обл.) було втрачено зв`язок з кулеметником 1 штурмового відділення 1 штурмового взводу 1 штурмової роти солдатом [PERSON] . На даний час інформація про місце знаходження даного військовослужбовця відсутня (а.с. 8-11). Зокрема, відповідно до доповіді №3880 від 04.11.2023 року стало відомо, що 04.11.2023 року під час проведення оборонних дій в районі півн. н.п. Кліщіївка (Бахмутський р-н., Донецької обл.) було втрачено зв`язок з кулеметником І штурмового відділення 1 штурмового взводу 1 штурмової роти солдатом [PERSON] . На даний час інформація про місце знаходження даного військовослужбовця відсутня. З пояснень головного сержанта 3 штурмового взводу 1 штурмової роти молодшого сержанта [PERSON] стало відомо, що 04.11.2023 року під час проведення оборонних дій в районі півн. н.п. Кліщіївка (Бахмутський р-н.. Донецької обл.) було втрачено зв`язок з кулеметником 1 штурмового відділення 1 штурмового взводу 1 штурмової роти солдатом [PERSON] . На даний час інформація про місце знаходження даного військовослужбовця відсутня. З пояснень стрільця-санітара 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 1 штурмової роти молодшого сержанта [PERSON] стало відомо, що 04.11.2023 року під час проведення оборонних дій в районі півн. н.п. Кліщіївка (Бахмутський р-н., Донецької обл.) було втрачено зв`язок з кулеметником 1 штурмового відділення 1 штурмового взводу 1 штурмової роти солдатом [PERSON] . На даний час інформація про місце знаходження даного військовослужбовця відсутня. В ході проведення службового розслідування встановлено, що факт зникнення безвісно відсутнього з 04.11.2023 року кулеметника 1 штурмового відділення 1 штурмового взводу 1 штурмової роти солдата [PERSON] , стався під час виконання ним обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом територіальної цілісності та незалежності України під час відсічі агресії російських окупаційних військ, не пов`язаний з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, та не являється особою, яка добровільно здалася в полон, самовільно залишила військову частину, місце служби або дезертирувала….» (а.с.8-11). Відповідно Витягу із Наказу командира військової частини [NUMBER] №909 від 08.11.2023 року «Про результати службового розслідування за фактом безвісно відсутнього солдата [PERSON] », наказано службове розслідування вважати завершеним. Кулеметника 1 штурмового відділення 1 штурмового взводу 1 штурмової роти солдата [PERSON] вважати таким, що безвісно відсутній з 04.11.2023 року (а.с.12). Згідно з відповіддю на ухвалу суду за вих.№08-14/29857 від 05.09.2025 року за наявною у Державному підприємстві «Український національний центр розбудови миру» інформацією відомості про [PERSON] , [INFO] , внесені до реєстру Національного інформаційного бюро, однак відомості про перебування запитуваної особи в полоні відсутні (а.с. 83). З урахуванням приписів статті 46 ЦК України, суд приходить до висновку про те, що вказані обставини з достатньою вірогідністю підтверджують загибель під час виконання бойового завдання у вказаному районі воєнних (бойових) дій брата заявника - [PERSON] , та існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення [PERSON] загиблим (померлим) під час виконання військового обов`язку із захисту Батьківщини від дня вірогідної смерті [INFO] в населеному пункті Кліщіївка Бахмутського району Донецької області. Суд зазначає, що з урахуванням конкретних обставин справи оголошення фізичної особи померлою можливе після спливу шести місяців з дня настання відповідної події - загибелі під час виконання бойового завдання, під час виконання якого [PERSON] загинув, що підтверджується належними та допустимими доказами, неведеними вище. Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верхового Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим, у разі неможливості встановлення факту його смерті, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Таким чином, докази, які долучені до заяви про оголошення фізичної особи померлою, не містять жодних суперечностей щодо обставин зникнення військовослужбовця [PERSON] , і дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть під час виконання бойового завдання [INFO] в населеному пункті Кліщіївка Бахмутського району Донецької області. З моменту вказаної події 04.11.2023 року до моменту звернення до суду з цією заявою минуло більше шести місяців. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії держави-окупанта проти України залежить виникнення та реалізація спадкових прав, а також особистих майнових та немайнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. У своїй постанові 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309. У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території. Проте, Наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309 втратив чинність на підставі Наказу Міністерства розвитку громад та територій №376 від 28.02.2025 року. Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 376, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України. Так, відповідно до Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, відповідно до затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій від 28.02.2025 №376, населений пункт Кліщіївка Бахмутського району Донецької області неодноразово змінював статус відповідної території (окупованої або звільненої території, території на якій велися або припинилися активні бойові дії). Зокрема, на час ймовірної загибелі військовослужбовця [PERSON] у вказаному населеному пункті зазначені такі дати введення бойових дій: дата початку бойових дій - 24.02.2022, дата завершення бойових дій 23.01.2023; дата початку бойових дій - 18.09.2023. При цьому судом взято до уваги, що як було встановлено службовим розслідуванням по факту зникнення безвісти солдата [PERSON] , безпосереднім місцем бойового зіткнення з ворогом, при якому було втрачено зв`язок із солдатом [PERSON] , був населений пункт Кліщіївка Бахмутського району Донецької області. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Днем смерті особи визнається день набрання законної сили рішенням суду, цей же день вважається часом відкриття спадщини. Однак, суд відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК може визначити в рішенні іншу дату вірогідної смерті особи. При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що згідно зі ст. 309 ЦПК України, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо буде одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. На підставі викладеного та

Outcome: approved