Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

11 грудня 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 20118 грн 75 коп. за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76799796 від 18 серпня 2023 року, та судових витрат в розмірі 3028 грн 00 коп. В обґрунтування позову зазначено, що 18 серпня 2023 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідний кредитів» (далі ТОВ «1 Безпечне агенство необхідний кредитів») укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76799796 (далі Договір-1). 14 вересня 2023 року між відповідачем та позивачем укладено Додаткову угоду №76799796 до Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76799796 від 18 серпня 2023 року, за умовами якого розмір кредитних коштів було збільшено на 3000 грн. Загальний розмір кредиту після збільшення став 6000 грн. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21 у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» і боржниками, зокрема і право вимоги до боржника [PERSON] за Договором-1. Крім цього, 27 лютого 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Додаткову угоду №20 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» і боржниками, зокрема і право вимоги до боржника [PERSON] за Додатковою угодою №76799796 до Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76799796 від 18 серпня 2023 року. Всупереч вимогам кредитного договору позичальник [PERSON] не виконала взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» в розмірі 20118 грн 75 коп., яка складається із: суми заборгованості по основному боргу - 6000 грн 00 коп.; суми заборгованості по відсоткам - 14118 грн 75 коп. 20 січня 2025 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено учасникам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження разом із позовною заявою та додатками до неї було направлено рекомендованим листом з повідомленням на зареєстроване місце проживання відповідача. (а.с.48) Станом на 11 листопада 2025 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно із ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 18 серпня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір-1, відповідно до умов якого сторони узгодили суму кредиту в розмірі 3000 грн, строк кредиту - 30 днів, процентна ставка 2,5% в день. Вказаний договір було укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором h87oR84Cz через електронну адресу позичальника.(а.с.6-9) 14 вересня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №76799796 до Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76799796 від 18.08.2023. Відповідно до умов якої позикодавець збільшує суму наданої позичальнику позики 3000 грн на 3000 грн, таким чином, загальний розмір наданої позики становить 6000 грн. Інші умови не змінені. Вказана Додаткова угода була укладена в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису позичальника з одноразовим ідентифікатором wiTm3qcAkp через електронну адресу позичальника.(а.с.10) 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21 у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» і боржниками, зокрема і право вимоги до боржника [PERSON] за Договором-1. (а.с.12,13) 27 лютого 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Додаткову угоду №20 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» і боржниками, зокрема і право вимоги до боржника [PERSON] за Договором-1. (а.с.15,16) Відповідно до витягу з Реєстру боржників №17 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20118 грн 75 коп., з яких: 6000 грн 00 коп. - сума заборгованості по основному боргу; 14118 грн 75 коп. - сума заборгованості по відсоткам. (а.с.17). Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закон) електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв 'язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст.11 Закону). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа...». Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу Відповідачем на вебсайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним Кредитором не було б укладено. Наведене узгоджується з правовим висновком, сформованим у постановах Верховного Суду від 12.01.2021 року № 524/5556/19, від 07.10.2020 року № 127/33824/19, від 23.03.2020 року № 404/502/18. Отже, Договір-1 та Додаткова угода є укладеними з моменту їх підписання електронними підписами з одноразовим ідентифікатором, що підтверджує погодження сторонами усіх істотних умов таких договорів. Згідно із ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до приписів ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Із зазначеної норми права вбачається, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав, та усіх майбутніх вимог, пов`язаних із дійсною. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Згідно з правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі №914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено: «Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.» Згідно з Правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 "... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". Як вбачається з письмових матеріалів справи, відступлення права вимоги відбулося, та первісний кредитор передав своє право на отримання боргу позивачу, що оформлено договором про відступлення права вимоги у відповідності із законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В порушення зазначених вище норм закону та умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, та допустила заборгованість, яка, згідно з розрахунком банку, за період з 27.02.2024 по 31.10.2024 складає 20118 грн 75 коп., та складається: із суми заборгованості за основною сумою боргу 6000 грн 00 коп., суми заборгованості за відсотками - 14118 грн 75 коп. Відповідно до ч.1 ст. 1048 та ч.1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (висновок Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19), та підстав відступу від таких висновків немає). З матеріалів справи не вбачається, що строк дії Договору-1 був продовжений, лише збільшено суму кредиту. Крім цього, позивачем не надана банківська виписка по рахунках відповідача, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити порядок нарахування відсотків за користування кредитом. Проте, умовами цього договору передбачено строк кредитування в 30 днів. Отже, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «ФК «ЄАПБ» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, відтак позивач вправі вимагати захисту своїх прав - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає задоволенню частково, а саме до стягнення з відповідача підлягає отримана сума кредитних коштів, а саме заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 6000 грн 00 коп., та заборгованість за відсотками за період з 18 серпня 2023 року по 17 вересня 2023 року в розмірі 4500 грн 00 коп. (6000х2,5%х30 днів), що по суті відповідає умовам Договору-1. Таким чином, враховуючи вказане вище, та беручи до уваги, що відповідач умови укладеного Договору не виконує, відзив на позовну заяву до суду не надала, будь-які заперечення проти позовних вимог до суду також не надала, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» є обґрунтованими частково, таким чином позов слід задовольнити частково, та з відповідача підлягає до стягнення сума заборгованості в загальному розмірі 10500 грн. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплачено судовий збір в сумі 3028 грн 00 коп. (платіжна інструкція кредитового переказу №87374 від 15 листопада 2024 року). Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково у розмірі 10500 грн 00 коп., що становить 52,19 відсотка від позовної вимоги - 20118 грн 75 коп., тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1580 грн 31 коп., що становить 52,19 відсотка від сплаченого позивачем розміру судового збору - 3028 грн 00 коп.

Outcome: partial