Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

09.02.2024 [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Шевчук - Філімон Н. М. звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатним, встановлення опіки над ним та призначення опікуном недієздатного [PERSON] заявника [PERSON] . Як підставу\~зазначено, що [PERSON] , [INFO] , є братом заявника, які до мобілізації останнього спільно проживали за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду та опіки, так як хворіє. Має 2 групу інвалідності з дитинства, одинокий. Спільне проживання братів сприяло допомозі особі з інвалідністю [PERSON] організувати дозвілля, покращити ведення домашнього побуту. Останніми роками стан здоров`я [PERSON] погіршився, оскільки він не зовсім розуміє своєї поведінки, не може оцінювати прості життєві ситуації, внаслідок хвороби не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримала з підстав, викладених у ній. Пояснила, що на цей час заявник проходить військову службу в Збройних силах України. До проходження військової служби проживав спільно з братом у зв`язку із незадовільним станом його здоров`я, постійно доглядав за ним, оскільки він є одиноким, сім`ї не має. Він впродовж кількох років, зокрема, утримує його матеріально, вони пов`язані спільним побутом. Брат [PERSON] не в змозі задовольнити свої життєві потреби, не може висловлювати думки, його поведінка є неадекватною в залежності від обставин та ситуації. Після мобілізації заявника піклується про сина [PERSON] мати, але вона дуже хвора сама і сама потребує піклування. Представник органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Галицької міської ради підтримала заяву, просила її задовольнити. Підтвердила, що [PERSON] дійсно не здатний усвідомлювати значкення своїх дій. Крім того, під час розгляду заяви [PERSON] на засіданні опікунської ради визнано останнього єдиним опікуном [PERSON] у разі визнання його недієздатним. Адвокат особи, щодо якої розглядається питання щодо визнання його недієздатним, [PERSON] у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви. Особа, щодо якої розглядається питання щодо визнання його недієздатним [PERSON] у судове засідання не прибув, оскільки не може брати участь через стан здоров`я згідно з довідкою лікаря. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши про неможливість прибути в судове засідання за станом здоров`я, заявлені вимоги підтримує. Водночас наголосила, що відмовляється бути опікуном сина, [PERSON] , оскільки має незадовільний стан здоров`я та сама потребує постійного догляду. Представник заінтересованої особи, військової частини [NUMBER] , до суду не з`явився, надіслав пояснення щодо заявлених вимог, вказавши, що військова частина не володіє інформацією щодо психічного стану [PERSON] , [INFO] , а тому не заперечуєщодо визнання його недієздатним. При цьому не погоджується щодо призначення опікуном недієздатного [PERSON] його брата [PERSON] , оскільки останній проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливій період з 06.04.2022 до цього часу. Подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначити військовослужбовця опікуном недієздатного вважають необгрунтованим. Долучений акт обстеження житлово-побутових умов № 021-23/28 від 19.01.2024 викликає сумніви у достовірності відображення у ньому фактичних даних, оскільки на дату його складання [PERSON] вже проходив військову службу в Збройних Силах України, а тому не мав можливості проживати спільно з братом [PERSON] в одному приміщенні, допомагати організовувати дозвілля, покращувати введення домашнього побуту. Пославшись на практику Верховного Суду зазначив, що оскільки заявник проходить військову службу, то ця обставина унеможливлює фактичне виконання ним опікунських обов`язків. З огляду на викладене, просив у частині призначення заявника [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] відмовити. Заслухавши учасників справи, дослідивши докази, суд дійшов наступного. Згідно з частиною 1, пункту 1 частини 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною. Положеннями частини 3 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Суд установив наступні фактичні обставини. Згідно з копією свідоцтва про народження заявника [NUMBER] , у графі «батько» зазначено « [PERSON] », у графі «мати» - « [PERSON] » (а. с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] , у графі «батько» зазначено « [PERSON] », у графі «мати» -« [PERSON] » (а. с.6). Згідно з витягом з реєстру Галицької територіальної громади від 19.01.2024 [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а. с. 10). За змістом витягу № 53 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, за вказаною адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 12.). За даними довідки серії 10 ААБ № 601416 [PERSON] встановлена друга група інвалідності з дитинства, без переогляду (а. с. 11). Актом встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю І та ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду від 15.05.2024 № 24 підтверджено, що [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, проживає за адресою: [ADDRESS] з братом [PERSON] на спільній житловій площі, потребує догляду та допомоги у виконанні побутових потреб, супроводу та обстеження та консультації до медичних закладів (а. с. 94). Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 19.01.2024 № 021-23/28 підтверджено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , спільно з братом [PERSON] , який є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, є одиноким. Спільне проживання братів сприяє допомозі особі з інвалідністю [PERSON] організувати дозвілля, покращити ведення домашнього побуту (а. с. 13). Згідно з консультаційним висновком спеціаліста КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» від 18.03.2024 № 4704 [PERSON] з раннього дитинства хворіє ДЦП. Має вищу освіту, за спеціальністю-історик. Вираз обличчя у нього напружений, контакт формальний, в розмові більше дивиться в сторону матері, помітно нервується, не подобається коли мама розповідає про його стан. Контакт формальний, на поставлені запитання відповідає після паузи, однослівно, не хоче розкривати своїх внутрішніх переживань. На час огляду постійно оглядається по сторонам, наявність продуктивної психосимптоматики не заперечує і не підтверджує, проте можна судити наявність їх. Емоційно не стійкий, подразливий. Діагноз: органічний розлад особливості внаслідок ДЦП з епізодичними психотичними включеннями та емоційною нестійкістю (а. с. 66). Згідно з довідкою лікаря психіатра КНП «Галицька лікарня» № 104 від 03.04.2024 [PERSON] звертався за медичною допомогою. Поставлено діагноз: органічний розлад особистості внаслідок ДЦП з епізодичними психотичними включеннями та емоційною нестійкістю F (а. с. 67). За змістом довідки від 03.11.2025 лікаря, [PERSON] [INFO] , дійсно перебуває на "Д" обліку у психіатра і сімейного лікаря з діагнозом "Психічні розлади". Рекомендоано: на момент огляду хворий має агресивну поведінку, нервовий. За станом здоров`я не може з`являтись в судові засідання. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта від 25.02.2025 № 54/2025 [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом-органічним розладом особистості та поведінки, що згідно МКХ-10 F 07.0. Вказане захворювання позбавляє особу здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Експерт встановив, що [PERSON] хворіє з народження дитячим церебральним паралічом, з народження спостерігались ознаки органічного ураження головного мозку та затримка психофізичного розвитку, що призвело до формування вираженого когнітивного дефекту з неврологічною симптоматикою зі значними емоційно-вольовими розладами, вираженими поведінковими розладами, амнестичним дезорієнтуванням та повною соціально-трудовою дезадаптацією, внаслідок чого він самостійно не в змозі задовольнити основні життєві потреби, не може висловлювати свої думки, а поведінка є неадекватною обставинам та ситуації (а. с. 117-120). Висновок судово-психіатричної експертизи є чітким, недвозначним та жодним із учасників справи не заперечувався. Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини третьої статті 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі № 636/398/19 зазначено, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. Стаття 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначає презумпцію психічного здоров`я. Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до положень частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України). Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016). Враховуючи наявні у матеріалах справи дані про стан психічного здоров`я [PERSON] , [INFO] , визнання таких обставин усіма учасниками справи, призначення судом та проведення у справі судово-психіатричної експертизи попередженим про кримінальну відповідальність судовим експертом, а також фактичного заявлення [PERSON] та його представником клопотання про необхідність призначення у справі відповідно до положень статті 298 ЦПК України судово-психіатричної експертизи, суд дійшов висновку про задоволення заяви в частині визнання [PERSON] недієздатним. Згідно зі\~статтею 55 ЦК України\~опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 58 ЦК України\~опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. \~ \~ \~ \~Частиною першою\~статті 60 ЦК України\~визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. \~ \~ \~ \~Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша\~статті 300 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Проаналізувавши зміст частини першої\~статті 60 ЦК України\~та частини першої\~статті 300 ЦПК України\~можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21), від 28 лютого 2024 року у справі №372/3474/21 (провадження № 61-16349св23), від 27 листопада 2024 року у справі № 341/1526/23 (провадження № 61-6358св24),від 04 грудня 2024 року у справі № 634/1126/23. Відповідно до\~статті 62 ЦК України\~опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. \~ \~ \~ \~Положеннями\~статті 63 ЦК України\~закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої\~статті 67 ЦК України\~опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. \~ \~ \~ \~При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна \~ \~ \~ \~Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. \~ \~ \~ \~Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами\~ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду\~\~від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20). Верховний Суд висловлює правові висновки у справах з огляду на встановлення судами певних фактичних обставин справи, і такі висновки не є універсальними та типовими до всіх справ і фактичних обставин, які можуть бути встановлені судами. З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності і необхідності застосування правових висновків Верховного Суду в кожній конкретній справі (постанова Великої Палати Верховного Суду\~від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц, провадження № 14-43цс22). Відповідно до рішення «Про затвердження висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Галицької міської ради» вирішено затвердити висновок органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуна для недієздатної особи у разі визнання її судом недієздатною. За змістом висновку опікунської ради від 14.08.2025 № 126, до опікунської ради надійшла заява [PERSON] про призачення його опікуном брата [PERSON] , [INFO] , у разі визнання останнього недієздатним. З долучених документів вбачається, що [PERSON] є братом [PERSON] . Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК [PERSON] є особою з інвалідністю з дитинства ІІ групи, встановлено діагноз: органічний розлад особистості внаслідок ДЦП з епізодичними психотичними включеннями та емоційною нестійкістю. [PERSON] зареєстрований з братом за однією адресою. Мати [PERSON] через поганий стан здоров`я не може здійснювати сторонній догляд за сином, що підтверджується висновком ЛКК КНП «ГЦПМСД» Галицької міської ради. Відповідно до акту обстеження житлово побутових умов [PERSON] та [PERSON] зареєстровані на одній житловій площі. До служби в ЗС України [PERSON] здійснював за братом догляд, супроводжував його до медичних закладів, налагоджував побут. Інших членів сім`ї, які б виявили бажання бути опікуном [PERSON] , окрім брата [PERSON] , не виявлено. Опікунська рада дійшла висновку, що [PERSON] може бути призначений опікуном брата [PERSON] у разі визнання його судом недіїздатним. За станом здоров`я заявник здоровий, може доглядати особу з інвалідністю. Орган опіки та піклування вважає, що [PERSON] може бути призначений опікуном брата [PERSON] , [INFO] , у разі визнання останнього недієздатним. \~ \~ \~ \~Суд зауважує, що подання органу опіки та піклування містить належну мотивацію призначення саме [PERSON] опікуном над недієздатним братом [PERSON] , надавши оцінку про неможливість інших осіб, а саме матері, недієздатного [PERSON] , яка проживає окремо, а також в силу стану її незадовільного здоров`я фактично не може виконувати обов`язки опікуна. Відповідно до змісту заяви [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу (а. с. 133), остання не має можливості виконувати обов`язки опікуна свого сина [PERSON] , [INFO] , оскільки є особою пенсійного віку та проживає за іншою адресою. Просила виключити її зі списку осіб, які за бажанням могли б бути опікунами. Відповідно до довідки від 15.10.2025 [PERSON] перебуває на обліку у сімейного лікаря та травматолога. Згідно з рекомендацією нейрохірурга потребує повторного оперативного втручання. За станом здоров`я не може приймати участь у судовому засіданні (а. с. 222). Згідно з консультаційним висновком спеціаліста від 31.07.2025, [PERSON] рекомендована госпіталізація з метою оперативного втручання (а. с. 223). Довідкою, виданою 03.11.2025 підтверджено, що [PERSON] [INFO] , дійсно перебуває на "Д" обліку у сімейного лікаря з діагнозом: анвестрована грижа міжгребцевого диску С6-С7 із стійним вираженим больовим та С7 синдромом зліва. Згідно із частиною четвертою\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частин першої, п`ятої,\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~шостої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі\~статтею 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, надавши оцінку доводам сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, у тому числі, за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про те, що заявником надано належних та допустимих доказів на підтвердження доцільності призначення опікуном над недієздатним [PERSON] брата [PERSON] . При ухваленні рішення судом враховано позицію заінтересованої сторони військової частини щодо сумнівів відносно долученого акта обстеження житлово-побутових умов № 021-23/28 від 19.01.2024, оскільки на час його складення [PERSON] проходив військову службу в Збройних Силах України. В той же час, за змістом долученого акта від 19.01.2024, обставини в ньому викладені на час фактичного проживання братів за однією адресою, тобто до часу призову [PERSON] до лав ЗСУ. \~ \~ \~ \~Вказані обставини досліджувались органом опіки та піклування при вирішенні питання про доцільність призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . \~ \~ \~ \~ Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 28.05.2025 (справа № 641/7190/23), за змістом якої саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституціі України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому питанні, та належно мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном та, перш за все, неоюхіжність такого. Отже, матеріали справи не\~\~містять жодних доказів, які б свідчили про те, що заявник був призваний до\~\~проходження військової служби, уникає її проходження тощо. Крім того, суд звертає увагу, що чинним законодавством не передбачено жодних обмежень щодо призначення опікуном особи мобілізаційного віку. Наведне узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 24.09.2025, справа № 127/10853/24. З огляду на наведене вище, враховуючи вимоги законодавства, обставини справи, суд вважає за можливе призначити заявника опікуном недієздатного [PERSON] .

Outcome: approved