Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

20.01.2025 до суду із вказаною заявою звернувся [PERSON] мотивуючи її тим, що необхідно визнати [PERSON] недієздатним, оскільки через свій психічний стан останній не розуміє значення своїх дій та не усвідомлює їх наслідки. Також просить призначити себе опікуном над останнім. Заявник зазначив, що брат проживає разом із ним по [ADDRESS] , має ІІ групу інвалідності у зв`язку з психічним захворюванням (МКХ-10: F20.00) і потребує постійного догляду. Психічний стан [PERSON] погіршується, він не усвідомлює своїх дій, проявляє агресію. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився. Представник заявника - адвокат Слободяник Л.І. у судовому засіданні пояснила, що її довіритель [PERSON] на дату розгляду справи вважається особою, зниклою безвісти під час бойових дій. Адвокат зазначила, що підтримує зв`язок із дружиною [PERSON] , яка передала відповідний документ, отриманий від родичів. Надана інформація є достовірною. Також адвокат повідомила, що жоден із родичів, окрім заявника, не може з`явитися до суду: мати - похилого віку та хвора, дружина зниклого - не є родичкою за кров`ю, перебуває у траурі та не виявляє бажання брати участь у справі. Адвокат не заперечує проти визнання [PERSON] недієздатним і встановлення над ним опіки, однак не підтримує вимогу у частині призначення опікуном [PERSON] .. Оскільки у суду відсутні відомості про загибель або смерть заявника та немає відповідного судового рішення, суд вважає, що підстав для припинення повноважень представника немає, у зв`язку з чим суд вирішив продовжити розгляд справи за участю представника заявника адвоката Слободяник Л.І.. Учасники процесу проти цього не заперечували. Захисник [PERSON] - адвокат Плотиця В.В. вважає за можливе продовжити розгляд справи. Щодо предмета заяви зазначив, що, як представник особи, вбачає підстави для визнання [PERSON] недієздатним. Питання встановлення опіки вважає за можливе вирішити відповідно до ст. 65 ЦК України. Представник заінтересованої особи Крива Г.О. у судовому засіданні пояснила, що із заявою до суду звертався [PERSON] , однак його повноваження припинені, тому слід розглянути справу та вирішити питання про призначення опікуна. Вона зазначила, що за наявності висновку судово-психіатричної експертизи необхідно визнати [PERSON] недієздатним і призначити опікуном заявника, оскільки інших осіб для догляду немає. [PERSON] наголосила, що представник селищної ради не можуть здійснювати опіку, бо не проживають з особою і не мають доступу до її коштів. Відкладення справи вважає недоцільним, адже заклади переповнені, а [PERSON] може становити загрозу оточуючим. На запитання суду вона зазначила, що безвісти відсутня особа не може бути опікуном, а орган опіки має повноваження призначати опікуна у разі відсутності родичів, проте вільних місць у спеціалізованих закладах наразі немає. Заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, захисника, дослідивши матеріали справи, висновок експертизи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Так, відповідно до свідоцтв про народження (а.с. 11) зазначається про те, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] являються братами, а їхніми батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Довідкою Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 06 від 13.01.2025 (а.с. 12) зазначається, що до складу сім`ї заявника входять: мати - [PERSON] (1949 р.н.), брат - [PERSON] (1986 р.н.), усі вони проживають за адресою: [ADDRESS] . Довідкою до акта огляду МСЕК № 681489 від 13.02.2024 (а.с. 13)підтверджується, що [PERSON] має ІІ групу інвалідності та потребує постійного стороннього догляду. Індивідуальною програмою реабілітації інваліда за № 60187 від 13.02.2024 (а.с. 14) зазначається про те, що [PERSON] має клініко-функціональний діагноз F20.00 (психічне захворювання), виражене обмеження життєдіяльності у самообслуговуванні, пересуванні, орієнтації, спілкуванні, контролі поведінки та трудовій діяльності. Довідкою КНП «Літинська ЦРЛ» № 21 від 10.01.2025 (а.с. 15) зазначається про те, що [PERSON] , [INFO] звертався за медичною допомогою до лікаря-психіатра. Висновком лікарської комісії за № 277 від 02.12.2024 (а.с. 16) зазначається щодо необхідності постійного стороннього догляду за [PERSON] , інвалідом II групи через психічний розлад. Підтверджується обмеження самообслуговування та контролю поведінки. Довідкою Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної військової адміністрації вінницької області за № 4 від 08.01.2025 (а.с. 17) зазначається, що [PERSON] отримує щомісячну грошову допомогу відповідно до Постанови КМУ № 1192 від 02.08.2000 р. за догляд за особою з інвалідністю II групи. Згідно довідок КНП «Літинська ЦРЛ» від 09.01.2025 (а.с. 18,19) заявник [PERSON] раніше не звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога та психіатра. Відповідно до характеристики Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 13.01.2025 (а.с. 20) [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, скарги відсутні. Актом обстеження матеріально-побутових умов від 13.01.2025 (а.с. 21) зазначається, що за адресою [ADDRESS] заявник проживає разом із хворим братом, здійснює догляд, будинок обладнаний для проживання особи з інвалідністю та створено всі необхідні умови для догляду. Витягом з Єдиного реєстру осіб Зниклих безвісти за особливих обставин від 18.08.2025 (а.с. 75) зазначається про те, що [PERSON] [INFO] , зник на території бойових дій. Статтею 3 Конституції України передбачено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права». У відповідності до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікованої Україною Законом за № 475/97 від 17.01.1997 р.), кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків, має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Частиною 1 ст.30 ЦК України, передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Згідно ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна віддавати звіт своїм діям і (або) контролювати їх. Відповідно до ч.1 ст. 76, ч.1 ст. 77 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які законом не мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно із ч. 6 ст.300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно висновку судово-психіатричного експерта за № 740 від 18.09.2025 (а.с. 58-62) [PERSON] , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді параноїдної шизофренії (F20.0). Не зданий усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує встановлення над ним опіки. В той же час, згідно зі ст.58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, суд, оцінивши відповідно до ст. 89 ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищезазначене, прийшов до висновку, що [PERSON] страждає на стійкий психічний розлад і внаслідок захворювання позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому суд знаходить обгрунтовані підстави для визнання останнього недієздатним. Щодо вимоги про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] , то суд зазначає наступне. Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактичних обставин, суд встановив, що [PERSON] фактично не може виконувати обов`язки опікуна, оскільки на дату розгляду справи він вважається особою, що зникла безвісти під час бойових дій (а.с. 75), і не має можливості здійснювати постійний догляд, контролювати стан здоров`я підопічного та забезпечувати його потреби.У зв`язку з цим суд вважає неможливим призначення [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] . Відповідно до статті 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. З огляду на відсутність підстав для призначення [PERSON] опікуном недієздатному [PERSON] , до призначення опікуна, опіку ним повинен здійснювати відповідний орган опіки та піклування Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області. Враховуючи положення ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням даної справи слід віднести на рахунок держави.

Outcome: partial