Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Позивач ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», звернулось до Соснівського районного суду м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування позову вказує, що ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», на підставі відповідної ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та рішення Черкаської міської ради від 24.05.2000 №520 забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у місті Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання в буд.\~ [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ». Згідно інформації Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради за адресою: [ADDRESS] , відповідачі зареєстровані протягом усього спірного періоду. Також зазначає, що договір з відповідачами про надання житлово-комунальних послуг не укладався, однак, його відсутність не може бути підставою для звільнення споживачів (відповідачів) від оплати послуг у повному обсязі. Відповідачі, починаючи з жовтня 2017 року своєчасно та у повному обсязі не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та внески, внаслідок чого у них утворилась заборгованість станом на 01.06.2025 в розмірі 20 667 грн 24\~коп. Крім того, згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачу нараховані 3\~% річних від простроченої суми 1 582 грн 60 коп. та інфляційна складова боргу, яка становить 3 890 грн 79\~коп. А тому, просить суд стягнути з відповідача на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», заборгованість за послуги з централізованого опалення та внески в розмірі 20 667 грн 24\~коп., 3\~% річних в сумі 1 582 грн 60 коп. та інфляційну складову боргу в сумі 3 890 грн 79 коп., а також судовий збір в розмірі 3 028 грн. Від відповідачів на адресу суду не надходило письмового відзиву проти позовних вимог. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.08.2025 відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Представником позивача Давиденко В.Ю. 31.10.2025 до суду подано уточнену позовну заяву, якою конкретизовано позовні вимоги. Зокрема зазначає, що згідно з інформаційною довідкою №\~447348419 відповідач [PERSON] є власником вищевказаної квартири починаючи з 07.09.2017, що повність охоплює спірний період, за який позивачем нараховано заборгованість за отримані послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та внески. Однак, відповідач [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою з 11.01.2020, а тому стягнення боргу за весь спірний період, заявлений позивачем, з останнього неможливий. Для усунення розбіжностей, позивачем конкретизовано загальний період боргу щодо кожного з відповідачів та підготовлено відповідні листи-розрахунки, а саме позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2017 до 01.02.2020 у розмірі 13\~483 грн 58 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 765 грн 37 коп. і 3 % річних у розмірі 460 грн 68 коп. за вказаний період; та стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та внески за період з 01.02.2020 до 01.01.2025 у розмірі 7\~183 грн 66 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 850 грн 89 коп. і 3 % річних у розмірі 297 грн 08 коп. за вказаний період. Також просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в рівних частках судовий збір у розмірі 3\~028 грн. Представники позивача Давиденко В.Ю. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила з приводу заявлених позовних вимог. Пояснила, що не погоджується із здійсненими позивачем розрахунками у зв`язку із тим, що місця загального користування не опалюються, а тому зверталась до позивача з метою здійснення перерахунку заборгованості, на що відповіді не отримала. Щодо стягнення заборгованості за централізоване опалення не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки за адресою, за якою рахується борг, яка також є його зареєстрованим місцем проживання. Натомість судова повістка-повідомлення повернулась до суду без вручення відповідачу з причин відсутності адресата за вказаною адресою, що в контексті положень п. 3, 4 ч. 8 ст.\~128, ч. 10 ст. 130 ЦПК суд вважає належним повідомленням. Судова повістка на судове засідання, призначене на 16 год 00 хв 05.11.2025 отримана відповідачем особисто під розписку, про що оператором поштового зв`язку зроблено відмітку у рекомендованому повідомленні, яке повернулось до суду. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст. 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. За змістом ст. 67-68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Крім того, згідно з ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні\~послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. В судовому засіданні встановлено, що ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», на підставі відповідної ліцензії і рішень Черкаської міської ради № 520 від 24.05.2000 та № 1480 від 31.10.2007 забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у місті Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання в буд. [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ». Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №\~447348419 від 13.10.2025 відповідачу [PERSON] із 07.09.2017 на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Також, згідно із відповіддю на запит суду №\~8257/25 від 19.08.2025, наданою Департаментом «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] із 11.01.2020 дотепер. Отже, відповідач [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання починаючи з 01.10.2017, а відповідач [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання починаючи з 01.02.2020, які їм надає ПрАТ «Черкаське хімволокно» за вказаною вище адресою. З листів-розрахунків по о/р №\~ [NUMBER] вбачається, що за період з жовтня 2017 року до січня 2020 року заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання становить 13\~483 грн 58 коп., а за період з лютого 2020 року до грудня 2024 року заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та внески становить 7\~183 грн 66 коп., оскільки оплата послуг відповідачами проводилась періодично та не у повному обсязі. Також встановлено, що договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався, однак, не укладення договору не виключає можливість стягнення з відповідачів на користь позивача вартості фактично отриманих послуг і не може бути підставою для звільнення споживачів (відповідачів) від оплати цих послуг. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15.03.2018 року у справі № 401/710/15-ц. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК\~України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст.\~611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Таким чином, оскільки встановлено, що відповідачами надані їм ВП «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання оплачувались періодично та не у повному обсязі, в результаті чого заборгованість відповідача [PERSON] за період з жовтня 2017 року до січня 2020 року становить 13\~483 грн 58 коп., а заборгованість відповідачів [PERSON] та [PERSON] за період з лютого 2020 року до грудня 2024 року становить 7\~183 грн 66 коп., що підтверджується листами-розрахунками по о/р №\~ [NUMBER] , суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення вказаної вище заборгованості з відповідачів на користь позивача. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З позовної заяви та доданих до неї розрахунків вбачається, що за період з жовтня 2017 року до січня 2020 року 3\~% річних за період прострочення платежів становить 460 грн 68 коп. та інфляційна складова боргу 765 грн 37 коп., а за період з лютого 2020 року до грудня 2024\~року 3\~% річних за період прострочення платежів становить 297 грн 08 коп. та інфляційна складова боргу 850 грн 89 коп. які також підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача. При цьому, варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідачами не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставини спірних правовідносин. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», до стягнення в рівних частках із відповідачів на користь позивача підлягає і судовий збір в розмірі 3 028 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved