Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

12.09.2025 року представник позивача звернувся до суду, через систему «Електронний суд», з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав що, між позивачем та відповідачем 03.01.2025 укладено кредитний договір № 03.01.2025-100001114, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн строком на 140 днів (дата повернення кредиту 22.05.2025), з фіксованою процентною ставкою у розмірі 1 % за один день користування кредитними коштами та комісії (плата за надання кредиту) у розмірі 5 % від суми кредиту, що становить 500 грн у кожному з чергових періодів. Банк виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору на картку [NUMBER] . Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого сформувалася заборгованість за договором у розмірі 28900 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10000 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 11900 грн, заборгованості по комісії у розмірі 2000 грн та неустойки у розмірі 5000 грн. Позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15.09.2025 відкрито провадження по справі, справу призначено до судового розгляду за правила спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив суд розглядати справу за відсутності представника позивача та не заперечував проти ухвалення заочного рішення суду (а.с. 8). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Заяв з процесуальних питань, в тому числі про відкладення розгляду справи не надійшло, відзиву не подано а.с. 48, 53). Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 03.01.2025 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено електронний кредитний договір, заповнено заявку на отримання кредиту №03.01.2025-100001114 (кредитної лінії), що підписані [PERSON] одноразовим ідентифікатором А 979 (оферта та акцепт), відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 10000 грн, на строк 140 днів, з фіксованою процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 1 % за один день користування кредитом. Також сторони погодили комісію, пов`язану з наданням Кредиту 5% від суми Кредиту та дорівнює 500 грн, а також комісію за обслуговування кредитної заборгованості 500 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом (а.с. 56-57 та в електронній справі). Отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 10000,00 грн підтверджено довідкою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» (додаток в електронній справі). Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем, внаслідок неналежного виконання [PERSON] зобов`язань за договором, останній має заборгованість за тілом кредиту 10000 грн, заборгованість за процентами 11900 грн, заборгованість за комісією 2000 грн та заборгованість за неустойкою 5000 грн (а.с. 58). Згідно з нормою\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України\~передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст.ст.\~610,\~612 ЦК України). Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Відповідач не довів належного виконання зобов`язань за кредитним договором, розрахунок заборгованості наданий позивачем не спростував,\~відзив на позов не надав. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основної суми боргу, нарахованих процентів та комісії підлягають до задоволення, оскільки їх нарахування передбачено умовами договору, доказів на спростування вказаної суми боргу, сплати заборгованості за договором, відповідач суду в змагальному судовому процесі не надав, а тому позовні вимоги в цій частині суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на суму 23900 грн (10000 + 11900 + 500 + 1500). Разом з тим, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення неустойки, виходячи з наступного. Так, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже в силу прямої норми закону, банк (фінансова установа) зобов`язаний був списати боржнику заборгованість за неустойкою в сумі 5000 грн, адже вона нарахована за кредитним договором укладеним у період дії воєнного стану, що нині триває. Однак кредитор списання неустойки не здійснив, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, що включає неустойку. Стягнення неустойки суперечить вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення неустойки є такими, що не підлягають задоволенню. В цій частині в задоволені позову суд вважає за необхідне відмовити. Таким чином, на підставі наведеного, виходячи із принципів законності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у загальному розмірі 23900 грн. В іншій частині позову відмовити. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2003,33 гривень (23900 грн х100 %/: 28900 грн = 82,70 % задоволених позовних вимог; 2422,40 грн х 82,70 % /100 % = 2003,33 грн).

Outcome: partial