Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

У березні 2023 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» звернулося до суду з позовом до [PERSON] в якому просило стягнути з відповідача витрати по виплаті страхового відшкодування, а також судові витрати щодо сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14.02.2021 ПАТ «ПРОСТО-страхування» та відповідач уклали поліс № 1056740 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen Golf», реєстраційний номер [NUMBER] . 30.12.2021 в місті Харкові на вул. Клочківській відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: транспортний засіб «Toyоta Camry», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] ; автомобіль «KIA Magentis», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] ; та забезпечений транспортний засіб «Volkswagen Golf», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Відповідно постанови суду встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення ПДР України [PERSON] 01.01.2022 до AT «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку, звернувся [PERSON] , та повідомив, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено транспортний засіб «Toyоta Camry», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] на праві власності. Відповідно до Ремонтної калькуляції № 1/2022 від 16.02.2022 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Toyоta Camry», державний реєстраційний номер [NUMBER] , становить 104725,03 гривень. 20.06.2022 до AT «ПРОСТО-страхування» із заявою на виплату страхового відшкодування звернувся [PERSON] , за результатами розгляду наданих документів якого AT «ПРОСТО-страхування» прийняло рішення про визнання дорожньо-транспортної пригоди від 30.12.2021 страховим випадком, про що 18.07.2022 складено страховий акт № 158324, відповідно до якого страхове відшкодування, що належить до виплати [PERSON] , становить 54959,22 гривень. Відповідно до платіжного доручення № 8848 від 18.07.2022 року AT «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «Toyоta Camry», державний реєстраційний номер [NUMBER] , в розмірі 54959,22 гривень. 05.01.2022 до AT «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку, звернувся [PERSON] , та повідомив, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено транспортний засіб «KIA Magentis», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить йому на праві власності. Відповідно до звіту № 34/01/2022 від 20.01.2022 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «KIA Magentis», державний реєстраційний номер [NUMBER] , становить 20297,87 гривень. 17.06.2022 до AT «ПРОСТО-страхування» із заявою на виплату страхового відшкодування звернувся [PERSON] за результатами розгляду наданих документів якого AT «ПРОСТО-страхування» прийняло рішення про визнання дорожньо-транспортної пригоди від 30.12.2021 страховим випадком, про що 23.06.2022 складено страховий акт № 158360, відповідно до якого страхове відшкодування, що належить до виплати [PERSON] , становить 13638,30 гривень. Відповідно до платіжного доручення № 7733 від 24.06.2022 року AT «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «KIA Magentis», державний реєстраційний номер [NUMBER] , в розмірі 13638,30 гривень. Фактичні витрати AT «ПРОСТО-страхування», пов`язані з цим страховим випадком складають 68597,52 гривень. Крім того, заявлено вимогу про відшкодування витрат щодо надання професійної правничої допомоги у розмірі 6000,00 грн., аргументуючи це тим, що позивач не є фахівцем у галузі права, та для захисту своїх прав та інтересів був змушений звернутися за правовою допомогою до особи, яка надає послуги в галузі права - адвокатського бюро «Синюк та партнери». Ухвалою суду від 29 червня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, з повідомленням сторін про судове засідання. Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення їй цієї ухвали, протягом якого вона має право подати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. Ухвалою суду від 12 листопада 2025 року змінено найменування позивача. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних доказів відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку. Позивачем подано клопотання до суду, в якому останній просив справу розглядати без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення не заперечує. А також позивачем подано заяву про зімну назви позивача та просив замінити позивача на ПАТ «ПРОСТО». Відповідач в судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до положень п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 1 ст. 280 ЦПК України). У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи викладене, оскільки відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, тому суд, зі згоди позивача, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.02.2021 ПАТ «ПРОСТО-страхування» та відповідач уклали поліс № 1056740 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen Golf», реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією поліса № 1056740. 30.12.2021 року близько 22:50 год. [PERSON] , керуючи транспортним засобом Volkswagen, номерний знак [NUMBER] , по вул. Клочківській, 197е, міста Харкова, не врахував дорожню обстановку, на слизькій ділянці дороги не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем Кіа, номерний знак [NUMBER] , який стояв у зустрічному напрямку, отримані механічні пошкодження, завдані збитки, після чого залишив місце ДТП. Зазначені обставини встановлені постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.02.2022 у справі № 638/386/22, яка набрала законної сили 01.03.2022, у зв`язку з чим не підлягають доказуванню у цій справі згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Цією ж постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 01.01.2022 до AT «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку, звернувся [PERSON] , та повідомив, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено транспортний засіб «Toyоta Camry», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] на праві власності. Відповідно до Ремонтної калькуляції № 1/2022 від 16.02.2022 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Toyоta Camry», державний реєстраційний номер [NUMBER] , становить 104725,03 гривень. 20.06.2022 до AT «ПРОСТО-страхування» із заявою на виплату страхового відшкодування звернувся [PERSON] , за результатами розгляду наданих документів якого AT «ПРОСТО-страхування» прийняло рішення про визнання дорожньо-транспортної пригоди від 30.12.2021 страховим випадком, про що 18.07.2022 складено страховий акт № 158324, відповідно до якого страхове відшкодування, що належить до виплати [PERSON] , становить 54959,22 гривень. Відповідно до платіжного доручення № 8848 від 18.07.2022 року AT «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «Toyоta Camry», державний реєстраційний номер [NUMBER] , в розмірі 54959,22 гривень. 05.01.2022 до AT «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку, звернувся [PERSON] , та повідомив, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено транспортний засіб «KIA Magentis», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить йому на праві власності. Відповідно до звіту № 34/01/2022 від 20.01.2022 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «KIA Magentis», державний реєстраційний номер [NUMBER] , становить 20297,87 гривень. 17.06.2022 до AT «ПРОСТО-страхування» із заявою на виплату страхового відшкодування звернувся [PERSON] за результатами розгляду наданих документів якого AT «ПРОСТО-страхування» прийняло рішення про визнання дорожньо-транспортної пригоди від 30.12.2021 страховим випадком, про що 23.06.2022 складено страховий акт № 158360, відповідно до якого страхове відшкодування, що належить до виплати [PERSON] , становить 13638,30 гривень. Відповідно до платіжного доручення № 7733 від 24.06.2022 року AT «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «KIA Magentis», державний реєстраційний номер [NUMBER] , в розмірі 13638,30 гривень. Суд констатує, що фактичні витрати AT «ПРОСТО-страхування», пов`язані з цим страховим випадком складають 54959,22 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України: «Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку». За cт. 1191 ЦК України: «Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом». Згідно із\~cт.\~38-1.1\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»: «У разі\~якщо страховик\~здійснив страхове\~відшкодування за\~шкоду,\~заподіяну під\~час використання\~забезпеченого транспортного\~засобу,\~у сфері,\~що передбачає\~більше значення\~коригуючого коефіцієнта,\~ніж визначено\~договором страхування,\~чи водієм,\~водійський стаж\~якого є\~меншим ніж\~визначено умовами\~договору страхування,\~то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 % виплаченого страхового відшкодування». Відповідно до п. 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Як вбачається з постанови Дзержинського районного суду від 17.02.2022 встановлено, що 30.12.2021 року близько 22:50 години [PERSON] керував транспортним засобом Volkswagen, номерний знак [NUMBER] , по вул. Клочківській, 197е, міста Харкова, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мору, координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішені спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»: Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортними засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України. За ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З урахуванням усіх встановлених обставин та зроблених правових висновків, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі,у зв`язку з чим стягує з відповідача на користь позивача затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 68597,52 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Таким чином, на підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Щодо інших судових витрат на професійну правничу допомогу. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч. 8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З поданих позивачем разом з позовною заявою доказів вбачається, що під час розгляду цієї справи позивачу надавалася правнича допомога адвокатом Адвокатського об`єднання «Синюк та пртнери», що підтверджується такими доказами: - Ордер на надання правничої допомоги АТ «Просто-Страхування» адвокатом Синюк Станіславом Леонідовичем, серія АІ № 1116322 від 02.02.2023, - Свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю Синюк С.Л.., серія КС № 6423/10 від 15.02.2018; - Договором про надання правової допомоги №1 від 02.02.2020; - Актом виконаних робіт від 28.02.2023; - детальним описом робіт виконаних для надання правової допомоги від 28.02.2023, - платіжним дорученням №2920 від 02.02.2023. Відповідно до частини першої\~статті 134 ЦПК України\~разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві позивач одночасно зазначив, що попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу (правову) допомогу складає 6000 грн, та просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу. Таким чином позивачем виконано вимоги ч. 1 ст.\~134, ч. 8 ст.\~141 ЦПК України. Згідно зі\~статтею 59 Конституції України\~кожен має право на професійну правничу допомогу. За пунктом 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої\~статті 1 Закону № 5076-VI\~передбачено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до\~статті 19 Закону № 5076-VI\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду у від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19), зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Окрім того, при визначенні суми відшкодування виходить з критерію реальності та необхідності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Оцінюючи надані позивачем докази в підтвердження обсягів понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що перелік послуг, зазначений в детальному описі робіт від 28.02.2023 відповідає критеріям дійсності, необхідності, обґрунтованості та розумності. Всупереч вимогам ч. 6\~ст. 137 ЦПК України\~відповідачем не наведено аргументів на виконання обов`язку довести неспівмірність витрат складності справи, у зв`язку з чим суд не має повноважень на власний розсуд ставити під сумнів співмірність понесених позивачем витрат на правничу допомогу складності справи, оскільки такі дії суду будуть суперечити принципу диспозитивності цивільного судочинства. На підставі викладеного, з урахуванням категорії справи, ціни позову, значення справи для сторін, рівня складності спірних правовідносин, обсягу наданих позивачу послуг з правничої допомоги, обсягу та змісту поданих стороною позивача документів, виходячи з принципів диспозитивності цивільного судочинства, співмірності, розумності та пропорційності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд дійшов висновку, що справедливим буде стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу грошових коштів у розмірі 6000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved