Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернувся з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору №ABH0CT155101715765578234 від 15 травня 2024 року відповідач отримала кредит у розмірі 30 000,00 грн строком на 36 місяців зі сплатою відсотків у розмірі 85% щорічно. Відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту належним чином не виконала. Станом на 31 серпня 2025 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 35 857,78 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судовий збір. Процесуальні дії у справі. 01 вересня 2025 року позовна заява надійшла до суду. 08 вересня 2025 року судом отримана інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 09 вересня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не викликались. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач відзив не надала. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялася про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подала, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Фактичні обставини, встановлені судом. 18 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до АТ «А-БАНК» з метою отримання банківських послуг та підписала Анкету-заяву про приєднання до умов та правила надання банківських послуг в АТ «А-БАНК». 23 серпня 2022 року [PERSON] підписала Заяву про погодження використання удосконаленого електронного підпису, відповідно до якої визнає, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях, підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або Банком з використанням електронного підпису. Будучи клієнтом банку, 15 травня 2024 року шляхом підписання заяви про надання послуги «Швидка готівка» відповідач уклала з АТ «А-БАНК» кредитний договір №ABH0CT155101715765578234 за умовами якого їй надано кредит за послугою «Швидка готівка» у розмірі 30 000,00 грн зі сплатою фіксованої відсоткової ставки 85% на рік строком на 36 місяців. Договір укладено в електронній формі, підписаний відповідачем електронним підписом. Підписанням цієї заяви відповідач підтвердила, що ця Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, що розміщені на сайті банку: www.a-bank.com.ua, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. Отримала їх примірники, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. АТ «А-БАНК» виконало умови договору та надало відповідачу кошти у розмірі 30000,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером № TR.36792944.51736.65455 від 15 травня 2024 року. Згідно з випискою по кредиту за період з 15 травня 2024 року по 30 серпня 2025 року відповідачем не виконувались належним чином зобов`язання щодо повернення кредиту. Пунктом 12 Заяви передбачено, що у випадку порушення Клієнтом зобов`язань із погашення Заборгованості Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн ) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. Відповідно до наданого розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором №ABH0CT155101715765578234 від 15 травня 2024 року станом на 31 серпня 2025 року становить 35 857 грн 78 коп., яка складається з: 26 935,29 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 8 520,65 грн загальний залишок заборгованості за процентами; 401,84 грн - заборгованість за пенею. Доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості, суду не надано. Зміст спірних правовідносин. \~ \~ \~ \~Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відповідності до ч. 2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Нормою ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.\~Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні»\~у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та\~перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625\~ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті зазначених норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення кредитного договору з відповідачем та порушення нею взятих на себе зобов`язань, ознайомлення і згода відповідача з умовами кредитного договору. Підписавши кредитний договір, відповідач засвідчила, що згодна з його умовами, вони їй зрозумілі, отже погодилася на отримання коштів у кредит саме на умовах, що визначені договором. Відповідачем порушувались умови кредитного договору, кошти на повернення кредитів не сплачувались, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування суми заборгованості перед позивачем у зазначеному розмірі - не надала, обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Разом з тим, стягнення неустойки у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Отже,\~оцінивши кожний\~доказ з\~точки зору\~їх належності\~та допустимості,\~а сукупність\~доказів з\~точки зору\~достатності та\~взаємозв`язку,\~суд вважає,\~що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 35 455,94 грн, що складається з: 26 935,29 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, 8 520,65 грн - загальний залишок заборгованості за процентами. Щодо розподілу судових витрат. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 395,25 грн.

Outcome: partial