Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Вознесенівського районного\~суду міста\~Запоріжжя із\~позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У поданому позові, позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 12 жовтня 2020 року Виконавчим комітетом Пологівської міської ради, актовий запис № 7. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з вересня 2022 року сторони у справі ведуть кожен окремо особисте життя, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними. Шлюб є лише формальним, оскільки відсутнє нормальне спілкування як подружжя. Примирення між сторонами неможливе, у зв`язку з чим, позивач просить шлюб розірвати, оскільки немає подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини. Разом з цим, після розірвання шлюбу, позивач просить суд залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 11.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи, призначено судове засідання. Разом з цим, ухвалою суду від 11.09.2025 року, витребувано у Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України інформацію з Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб щодо місця проживання відповідача. 25.09.2025 року від Міністерства соціальної політики України надійшла відповідь, відповідно до якої, станом на 15.09.2025 року відсутня інформація щодо [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явилась, у позові просила провести судове засідання без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судових засідань повідомлявся у встановленому законом порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву до суду відповідач не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав, у зв`язку з чим, суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. На підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 жовтня 2020 року Виконавчим комітетом Пологівської міської ради, актовий запис № 7, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.12.2020 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 167. Разом з цим, згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.02.2023 року, виданим Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у міста Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 47. На підставі аналізу наданих позивачем доводів, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених у позові про те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, збереження сім`ї є неможливим. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що примирення між сторонами є неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про втрату почуття любові та поваги сторонами один до одного, що призвело до фактичного розпаду сім`ї і примирення між ними неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін у справі, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги, що позивачем було виявлено бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем яке вона взяла під час реєстрації шлюбу, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Питання розподілу судових витрат позивачем не заявлялось, тому судом не вирішувалось.

Outcome: approved