Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звертаючись спільною заявою до суду в порядку окремого провадження, просили оголосити [PERSON] [INFO] , уродженку міста Верходніпровськ, Дніпропетровської обл., громадянку України, ІПН [NUMBER] - померлою. Заява мотивована тим, що [PERSON] є матір`ю заявників [PERSON] та [PERSON] 11 квітня 1997 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] - батьком заявників. В шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилися заявники [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] З 2005 року [PERSON] перестала проживати разом з родиною, а саме з [PERSON] та заявниками а орієнтовно з 2007 р. [PERSON] зникла безвісті та заявники більше не бачили свою матір [PERSON] . Їх батько [PERSON] повідомив їм, що їх мати померла, але ніяких пояснень по даному не надав та в силу того, що заявники на той час були малолітніми то ніяких дій спрямованих на пошуки своєї матері [PERSON] , а також юридичне оформлення документів щодо визнання [PERSON] безвісті відсутньою, звернення до правоохоронних органів не здійснювали. Як згодом було з`ясовано, що їх батько [PERSON] також ніяких дій, спрямованих на пошуки своєї дружини - матері заявників протягом тривалого часу не здійснював, причини такої поведінки заявникам не відомі, так -як останній відмовлявся розмовляти на дану тему. З моменту зникнення [PERSON] вихованням заявників займався виключно [PERSON] . Після досягнення повноліття заявниками, останні намагалися відшукати свою матір [PERSON] та від знайомих їм стало відомо, що остання протягом 2007 -2008 р.р. була особою без постійного місця проживання та її часто бачили на ринку розташованого біля метро «Лівобережна». Поспілкувавшись з продавцями даного ринку заявникам стало відомо, що їх мати досить часто була на даному ринку та приблизно в 2008 р. остання отримала ЗЧМТ при не вияснених обставинах та проходила лікування можливо в ЛШМД та після даного періоду їх матір [PERSON] ніхто не бачив та що з останньою сталося не відомо. Заявники останній раз бачили свою матір в 2007 р. , коли остання прийшла під час навчального процесу до них в інтернат, але заявники не стали з останньою спілкуватися та виходити до [PERSON] , в зв`язку з тим, що вона перебувала в неохайному виді, можливо перебувала в стані алкогольного сп`яніння та останнім було стидно за зовнішній вигляд своєї матері. В подальшому будь - яких зустрічей заявників з [PERSON] не було. Після повномасштабного вторгнення рф в Україну батько заявників [PERSON] пішов добровольцем до лав ЗСУ . [INFO] [PERSON] загинув захищаючи суверенітет та територіальну цілісність України. Після смерті батька заявники почали оформлювати відповідні документи щодо отримання спадщини та з`ясували, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваним чи припиненим не був, [PERSON] офіційно не звертався до правоохоронних органів щодо розшуку [PERSON] , що й стало підставою для звернення заявника [PERSON] до Дніпровського ГУ НП в м.Києві щодо розшуку його матері [PERSON] . На підставі вказаної заяви були внесені відомості до ЄРДР. 26 травня 2025 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у даній цивільній справі за заявою . Заявники [PERSON] та [PERSON] та їх представник [PERSON] в судовому засіданні підтвердили обставини, що викладені в заяві про оголошення особи [PERSON] померлою, вказуючи на те, що їх батько [PERSON] та їх бабуся взагалі не повідомляли будь - яких обставин, що стосувалися їх матері [PERSON] та уникали відповідей на питання що стосувалися останньої. При цьому заявники повідомили, що їх матір [PERSON] на професійній основі займалася спортом, була чемпіонкою з легкої атлетики, але в послідуючому в їх батьків виникли фінансові проблеми та як наслідок батьки почали зловживати спиртними напоями, що призвело до негараздів та розпаду сім`ї та як наслідок залишення [PERSON] своєї родини. З понеділка по п`ятницю заявники перебували в інтернаті де проходили навчання та проживали там, так -як їх батько [PERSON] не міг повноцінно здійснювати за ними догляд, на вихідні приходили до дому. Будь - яких речей, предметів, фотокарток щоб нагадували чи були пов`язані з їх матір`ю [PERSON] не зберіглося, де вони поділися заявникам достовірно не відомо. Також в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що в судовому засіданні підтвердили той факт, що починаючи приблизно з 2007 року про будь - які відомості, що стосуються [PERSON] ним не відомо, підтвердивши той факт, що станом на 2007 рік [PERSON] жебракувала. Представник заінтересованої особи - Дніпровський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності їх уповноваженого представника та ухвали рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення заявників та їх представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин , що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи ,суд може оголосити особу померлою і до сплину цього строку , але не раніше сплину шести місяців ( ч.2 ст. 46 Цивільного кодексу України) Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. (ст. 305 ЦПК України) Судом встановлено, що заявники [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , є сином та донькою [PERSON] [INFO] , що підтверджується документами родичів за походженням. Згідно з витягу з ЄРДР вбачається, що 16.06.2024 р. за заявою заявника [PERSON] в Дніпровському управлінні поліції Головного управління національної поліції у м.Києві, зареєстровано кримінальне провадження 12024100040002202 по факту зникнення [PERSON] [INFO] . Та на даний час місце знаходження [PERSON] не встановлено. Як убачається з матеріалів справи, що батько заявників [PERSON] [INFO] загинув при захисті України в Куп`янському району Харківської обл. Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. ( ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України) Виходячи з положень ч.1 ст.308 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Під час розгляду справи було встановлено, що [PERSON] будь -якої участі у вихованні, утриманні своїх дітей - заявників [PERSON] , [PERSON] не приймала. Будь - які відомості щодо [PERSON] відсутні в ПФУ, в реєстрі боржників, в Прикордонній службі України, Державній Міграційній службі України та в Державній податковій службі України . Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності ,яка склалася щодо правовідносин за участю особи , яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання ;2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа ,яка пропала безвісти , у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Як роз`яснено у 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Виходячи з обсягу досліджених судом доказів у їх сукупності, оцінивши наведені заявниками обставини та мету, з якою заявникам необхідно оголосити особу померлою, дає підстави дійти висновку про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме з метою реалізації потенційними спадкоємцями майна [PERSON] отримати право на прийняття спадщини. Крім того, у даному випадку існують і перешкоди заявникам у реалізації ними прав або виконання обов`язків, пов`язаних з відсутністю особи, яку вона просить оголосити померлою. Відповідно до ст.47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Судом роз`яснено заявникам, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частини другої ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] , [PERSON] , заінтересована особа - Дніпровський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про оголошення фізичної особи померлою, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.235 Цивільного процесуального кодексу України, при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved