Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

29 липня 2025 року представник позивача Мишевська Н.М. звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором №413442-КС-007 про надання кредиту від 15 червня 2023 року у розмірі 25 599, 04 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою судді від 25 серпня 2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі на підставі ч.5 ст. 279 ЦПК України. Розгляд справи відбувся 12 листопада 2025 року без учасників справи. Позов мотивує тим, що 15 червня 2023 року між позивачем ТзОВ «Бізнес позика» та відповідачем [PERSON] укладено договір №413442-КС-007 про надання кредиту (далі - договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТзОВ «Бізнес позика» 15 червня 2023 року направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір №413442-КС-007 про надання кредиту. 15 червня 2023 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору кредиту на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТзОВ «Бізнес позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UА-7496 на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 15 червня 2023 року між ТзОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено договір №413442-КС-007 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору кредиту ТзОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 9000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - правила, а разом - договір). Згідно з умовами договору кредиту сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1.15715961 % за кожен день користування кредитом. Пунктом 2 договору кредиту визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Пунктом 3 договору кредиту встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов зазначеного договору. ТзОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 9000 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за договором кредиту, станом на 22 червня 2025 року утворилась заборгованість в розмірі 25599,04 грн., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 9000 гривень, сума прострочених платежів по процентах - 16046, 94 гривень, сума прострочених платежів за комісією - 552, 10 гривень. Добровільно відповідач кредитну заборгованість не погашає, а тому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму зазначеної заборгованості за кредитним договором, а також судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду. Ухвалою судді від 11 грудня 2024 року витребувано у АТ КБ «ПриватБанк»письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 15 червня 2023 року 05 жовтня 2023 року. На виконання вимог Ухвали судді від 25 серпня 2025 року в частині витребування доказів, АТ КБ «ПриватБанк» листом від 10 жовтня 2025 року за вих. № 20.1.0.0.0/7 - 251007/56848-БТ повідомлено, що на ім`я відповідача [PERSON] емітовано карту номер [NUMBER] , а також додано виписку по цьому рахунку за період з 15 червня 2023 року по 05 жовтня 2023 року включно. Відповідач [PERSON] про час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином, відзив на позовну заяву не подала. У зв`язку з викладеним судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч.3 ст. 211, ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст. 4, ч.1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 15 червня 2023 року між ТзОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено Договір №413442-КС-007 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями. Як вбачається зі змісту Договору, разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. Згідно умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 9000 грн. зі строком кредитування на 16 тижнів та встановленою процентною ставкою. У відповідності до ч.1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбаченихЗаконом України «Про електронну комерцію». Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Так, на виконання зазначених вимог, [PERSON] було надано одноразовий ідентифікатор UА7496 для підписання Кредитного договору №413442-КС-007 від 15 червня 2023 року для підтвердження ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами. Відповідно до ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно ч.3 ст.11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір №413442-КС-007 від 15 червня 2023 року був укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідно до п.3.2. Договору протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору і розраховується в порядку описаному нижче. Відповідно до п 3.2.1. Договору у разі якщо погашення Кредиту здійснюється згідно погодженого Сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого Кредиту, то зобов`язання Позичальника по сплаті Процентів за користування Кредитом розраховуються відповідно до Зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4. Договору. Відповідно до п. 3.2.2. Договору сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення строку дії Договору. Відтак відповідач мала об`єктивну можливість передбачити усі ризики, пов`язані з укладенням відповідного Договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, ТзОВ «Бізнес позика» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту №413442-КС-007 від 15 червня 2023 року. Однак в порушення зазначених вище норм закону та умов кредитного договору відповідачка [PERSON] зобов`язання з повернення кредитних коштів належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка, згідно розрахунку позивача станом на 22 червня 2025 року, становить 25599,04 грн., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 9000 гривень, сума прострочених платежів по процентах - 16046, 94 гривень, сума прострочених платежів за комісією - 552, 10 гривень. Відповідачка не надала жодного належного і допустимого доказу, який би спростував доводи позивача щодо розміру заборгованості згідно укладеного між сторонами Договору. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором №413442-КС-007 від 15 червня 2023 року. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З огляду на викладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що відповідачкою не спростовано наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позовних вимог на відповідача. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2 422 грн. 40 коп, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2 422 грн. 40 коп.

Outcome: approved