Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Позичач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 130\~972,92 грн та витрат зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн. Позивач вказував, 22\~травня 2024\~року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №238046423 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору для [PERSON] надано кредит в розмірі 10000,00 грн. [PERSON] не виконав умови договору, що призвело до заборгованості. Позивач вказував, що 28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за платок на умовах, визначених договором факторингу. 31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, яка продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. Цією додатковою угодою договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції. Відповідно до реєстру боржників №298 від 20.08.2024 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №238046423. 27 лютого 2025 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторину №27/0225-01 відповідно до умов якого, ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 27.02.2025 року до договору факторингу №27/0225 від 27 лютого 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до [PERSON] в сумі 36242,52 грн, з яких; - 9781,14 грн сума заборгованості по основному боргу; - 21570,76 грн сума заборгованості за процентами; - 4890,59 грн неустойка. 17 травня 2024 року між ТОВ\~«1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~та відповідачем\~ [PERSON] \~укладено договір\~позики №79699743 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору для [PERSON] надано кредит в розмірі 15000,00 грн. [PERSON] не виконав умови договору, що призвело до заборгованості. 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»" (фактор) та Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" (клієнт) уклали договір факторингу № 14/06/21, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. 13 червня 2022 року ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» та Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" уклали додаткову угоду № 7 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, якою домовились викласти пункт 9.1 договору в наступні й редакції: «3.11 Даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками Сторін. Договір дійсний потягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна зі сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік». 28 жовтня 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" уклали додаткову угоду №42 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, якою визначили, що загальна сума Прав Вимоги, що відступаються згідно реєстрів боржників №35 та №36 від 28 жовтня 2024 року становить..., в якості ціни продажу згідно реєстру боржників №35 від 25 вересня 2024 Фактор сплачує Клієнтові суму грошових коштів, яка становить .... від основної суми заборгованості (тіло кредиту), що становить ..." [PERSON] є боржником за договором позики №79699743 на загальну суму 28884,00 грн, з яких: - 15000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 6594,00 грн - сума заборгованості за відсотками, - 7290,00 грн сума заборгованості за понаднормове користування позикою. 24\~травня 2024\~року між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1698146. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. 27 листопада 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27112024/1, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» передала ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» права вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 27 листопада 2024 року до договору факторингу №27112024/1 від 27.11.2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №1698146 в сумі 32996,4 грн, з яких: - 9600,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням; - 17396,4 грн сума заборгованості по процентам за користування кердитом - 1000,00 грн заборгованість по комісії за надання кредиту; - 5000,00 грн сума заборгованості за неустойкою. 18\~травня 2024\~року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №7902783. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. 22 січня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №22012025, у відповідності до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №22012025 від 22.01.2025 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №7902783 в сумі 32850,00 грн, з яких: - 10000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; - 17850,00 грн заборгованість за відсотками; - 5000,00 грн сума заборгованості по штрафним санкціям. Всього на підставі чотирьох кредитних договорів позивач набув права вимоги на загальну суму 130972,92 грн. Покликаючись на те, що заборгованість за кредитними договорами не погашена, позивач просив задовольнити позов. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, просив у позовній заяві справу розглянути у його відсутності. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення судового засідання на підставі вимог п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України. Про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подавав. З огляду на вищевикладене, у відповідності до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Враховуючи неявку всіх учасників судового розгляду, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Статтею 626\~ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 6\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України) Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положенням ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно із ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з долучених до позовної заяви кредитних договорів, 24\~травня 2024\~року між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1698146 відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розімір 10 тисяч гривень. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Строк кредитування 345 днів, дата остаточного погашення кредиту 04.05.2025 року, денна процентна ставка 1,15%. 27 листопада 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27112024/1, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» передала ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» права вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 27 листопада 2024 року до договору факторингу №27112024/1 від 27.11.2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №1698146 в сумі 32996,4 грн, з яких: - 9600,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням; - 17396,4 грн сума заборгованості по процентам за користування кердитом - 1000,00 грн заборгованість по комісії за надання кредиту; - 5000,00 грн сума заборгованості за неустойкою. Вищевказаний розмір заборгованості зазначений також в розрахунку заборгованості. Проте, з таким розрахунком боргу суд не погоджується з огляду на таке. Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту було укладено 24 травня 2024 року, а тому при його укладенні мають бути застосовані норми законодавства, чинні на дату його укладення. Згідно з позовними вимогами заборгованість по процентах нарахована ТОВ «Фінансова компанія\~«Незалежні фінанси»\~ за встановленою процентною ставкою 1,15 % в день. Проте, умови договору в частині нарахування процентів за такими ставками за кожен день користування кредитом не можуть бути застосовані оскільки є нікчемними. Відповідно до ч.5 ст.8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 № 498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року. Відповідно до ст.\~4\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» законодавство про споживче кредитування в Україні ґрунтується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів щодо надання послуг споживачам. Згідно з частиною п`ятою статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Зміни до цієї статті набрали чинності з 24 грудня 2023 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Статтею 58\~Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Натомість відповідачу, всупереч вище наведених норм права нараховувалися проценти за користування кредитом понад 1 % в день. Згідно з ч.5 ст.12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Крім того, відповідно до ч.3 ст.6\~ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Частиною 2 ст.627\~ЦК України також передбачено, що у договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Укладений 24 травня 2024 року договір №1698146 за своєю суттю є договором споживчого кредитування, а тому, позивач не мав права визначати проценту ставку у розмірі більшому ніж 1% в день та розраховувати за нею заборгованість, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% в день. Передбачений п. 17 Прикінцевих і перехідних положень\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів 2,5%, 120 днів 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч. 2 розділу II Прикінцевих і перехідних положень Закону\~України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Договір з відповідачем укладено 24 травня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому, умова договорів щодо встановлення денної процентних ставок на рівні 2,50% в день є нікчемною в силу положень частини п`ятої статті 8 та частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», тому суд приходить до висновку, що по зазначених договорах розмір заборгованості по процентах необхідно розраховувати за процентною ставкою 1 % в день за заявлений у позові період, а саме, з 24 травня 2024 року до 26 листопада 2025 року, тобто за 187 днів. Оскільки позивачем заявлено до стягнення заборгованість по тілу кредиту у розмірі 9600,00 грн, то 1 % в день становить 96,00 грн, у зв`язку із чим розмір заборгованості по процентах за 187 днів становить 17952 грн (96 х 187), Проте з урахуванням сплачених процентів в розмірі 6258 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, всього заборгованості по процентам підлягає до стягнення в розмірі 11694,00 грн. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором №1698146 становить 21294,00 грн (9600,00+11694,00=21294 грн). 18\~травня 2024\~року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №7902783. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. На підставі кредитного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000,00 грн строком на 360 днів. Розмір стандартної процентної ставки - 1,5% в день. 22 січня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №22012025, у відповідності до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №22012025 від 22.01.2025 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №7902783 в сумі 32850,00 грн, з яких: - 10000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; - 17850,00 грн заборгованість за відсотками; - 5000,00 грн сума заборгованості по штрафним санкціям. З таким розрахунком боргу суд також погодитись не може з огляду на таке. До вищевказаних правовідносин підлягають застосування норми про споживче кредитування зі змінами, внсенеими Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 № 498-IX, які набрали чинності 24 грудня 2023 року Договір з відповідачем укладено 18 травня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому, умова договорів щодо встановлення денної процентних ставок на рівні 2,50% в день є нікчемною в силу положень частини п`ятої статті 8 та частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», тому суд приходить до висновку, що по зазначених договорах розмір заборгованості по процентах необхідно розраховувати за процентною ставкою 1 % в день за заявлений у позові період, а саме, з 18 травня 2024 року до 14 жовтня 2025 року, тобто за 150 днів. Оскільки позивачем заявлено до стягнення заборгованість по тілу кредиту у розмірі 10000,00 грн, то 1 % в день становить 100,00 грн, у зв`язку із чим розмір заборгованості по процентах за 150 днів становить 15000 грн (100 х 150), Проте з урахуванням сплачених процентів в розмірі 4275,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, всього заборгованості по процентам підлягає до стягнення в розмірі 10725,00 грн. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором №7902783 становить 20725 грн (10000,00+10725,00=20725,00 грн). Статтею 81\~ЦПК\~України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Разом з тим, у відповідності до п. 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи викладене, позов в частині стягнення з [PERSON] неустойки в загальному розмірі 10000,00 грн за кредитними договорами №1698146 та №7902783\~ до\~задоволення не\~підлягає. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином умов кредитних договорів не виконаа, кредити позикодавцям не повернув, а тому, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитними договорами №1698146 та №7902783 становить 42019,00 грн ( 21294,00 + 20725,00 грн). Судом також встановлено, що 22\~травня 2024\~року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №238046423 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору для [PERSON] надано кредит в розмірі 10000,00 грн. [PERSON] не виконав умови договору, що призвело до заборгованості. Позивач вказував, що 28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за платок на умовах, визначених договором факторингу. 31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, яка продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. Цією додатковою угодою договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення та номер договору залишені 28.11.2018 року та № 28/1118-01. Відповідно до реєстру боржників №298 від 20.08.2024 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №238046423. 27 лютого 2025 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторину №27/0225-01 відповідно до умов якого, ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 27.02.2025 року до договору факторингу №27/0225 від 27 лютого 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до [PERSON] в сумі 36242,52 грн, з яких; - 9781,14 грн сума заборгованості по основному боргу; - 21570,76 грн сума заборгованості за процентами; - 4890,59 грн неустойка. Суд рахує, що додаткова угода не є новим договором факторингу, і не свідчить жодним чином про перехід до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» від первісного кредитора ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №238046423 від 22 травня 2024 року, укладених між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачем [PERSON] . Враховуючи викладене, суд вважає, що на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 року № 28/1118-01 ще не виникло (не існувало) зобов`язання між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та боржником [PERSON] , не було укладено кредитних договорів, тобто, у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». 17 травня 2024 року між ТОВ\~«1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~та відповідачем\~ [PERSON] \~укладено договір\~позики №79699743 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору для [PERSON] надано кредит в розмірі 15000,00 грн. [PERSON] не виконав умови договору, що призвело до заборгованості. 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»" (фактор) та Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" (клієнт) уклали договір факторингу № 14/06/21, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. 13 червня 2022 року ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» та Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" уклали додаткову угоду № 7 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, якою домовились викласти пункт 9.1 договору в наступні й редакції: «3.11 Даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками Сторін. Договір дійсний потягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна зі сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік». 28 жовтня 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" уклали додаткову угоду №42 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, якою визначили, що загальна сума Прав Вимоги, що відступаються згідно реєстрів боржників №35 та №36 від 28 жовтня 2024 року становить..., в якості ціни продажу згідно реєстру боржників №35 від 25 вересня 2024 Фактор сплачує Клієнтові суму грошових коштів, яка становить .... від основної суми заборгованості (тіло кредиту), що становить ..." [PERSON] є боржником за договором позики №79699743 на загальну суму 28884,00 грн, з яких: - 15000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 6594,00 грн - сума заборгованості за відсотками, - 7290,00 грн сума заборгованості за понаднормове користування позикою. З аналогічних вищевикладених підстав, суд вважає, що на момент укладення договору факторингу від 14.06.2021 року № 14/06/21 ще не виникло (не існувало) зобов`язання між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та боржником [PERSON] , не було укладено кредитних договорів, тобто, у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Так, у справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу (правова позиція, викладена Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 у справі №752/8842/14-ц). Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом відступлення може бути лише зобов`язальна вимога, яка є дійсною, належним чином індивідуалізованою та правомірною та доводить, що вказані ознаки предмета є сутнісними, а відсутність хоча б одного з них позбавляє певну вимогу можливості бути предметом відступлення. Під існуючою грошовою вимогою слід розуміти грошову вимогу, строк платежу за якою на момент укладення договору фінансування під відступлення грошової вимоги уже настав. Майбутньою вимогою, як предмета відступлення, під яке надається фінансування, може бути грошова вимога, яка ґрунтується на договорі, вже укладеному до моменту відступлення, строк платежу за яким ще не настав. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.09.2022 року у справі №910/12525/20 виснувала, що положення ч.1\~ст.203 ЦК України\~прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п.1 ч.1 ст.512, ст.514 ЦК України, у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі, й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 24.04.2018 у справі №914/868/17, від 18.10.2018 у справі №910/11965/16. Окрім того, Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 року у справі №905/306/17 виснував про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги фінансова компанія, як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 №352 Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231, до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. Згідно з матеріалами справи, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] уклали кредитні договори у 2024 році, тобто через три роки після укладення 14 червня 2021 року договору факторингу між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та позивачем та черех п`ять років між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем. Отже, право вимоги до [PERSON] не існувало на момент укладення договору факторингу, хоча як право майбутньої вимоги на момент укладення договору мало би бути визначеним. Однак, жодної визначеної вимоги у ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" щодо [PERSON] на момент укладення договорів факторингу не було, та сторони не могли передбачити, що у 2024 році будуть укладені договори кредитні договори. При цьому, як зазначено вище, обсяг прав та обов`язків сторін по договорах факторингу додатковими угодами не змінений, по своїй суті вони не є новими договорами факторингу, і не свідчать жодним чином про перехід до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» від первісних кредиторів ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" прав вимоги до [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави вважати, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договорами факторингу набуло право вимоги до [PERSON] . Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №238046423 від 22 травня 2024 року та договором позики 79699743 від 17 травня 2024 року, на загальну суму 65 1256,52 грн, слід відмовити. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково на 32,08% (42019х100/130972,92), а тому з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача судові витрати у розмірі 971,38 грн (32,08/100х3028).

Outcome: partial