Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

позов зареєстрований судом 30.07.2025року і мотивований тим, що 23.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та [PERSON] був укладений договір № 3788520424 про надання грошових коштів в сумі 4 200 грн. на споживчі (особисті) потреби в позику на 360 днів, із сплатою процентів, процентна ставка фіксована, 1, 50 % в день, в межах кредиту згідно п.2.5 договору, який із Правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 23.04.2024 року складають єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови та з яким позичальник ознайомлений. Договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, визначених ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачці на поточний рахунок згідно зазначених реквізитів платіжної картки ( [NUMBER] ) було перераховано грошові кошти - 4 200 грн., які вона зобов`язалась повернути, сплатити відсотки, виконати інші обов`язки, передбачені договором, однак, умов договору відповідачка не виконала. Станом на дату підготовки позовної заяви включно заборгованість відповідачки загалом становить 18 543, 00 грн. Дана сума складається з: 4 200, 00 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 14 343, 00 грн. - заборгованості за процентами, які нараховувались з 23.04.2023 року по 17.04.2025 року включно. На підставі ст.ст. 526, 530, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України ТОВ «Іннова Фінанс» просило стягнути з відповідачки заборгованість за договором позики в загальному розмірі 18 543, 00 грн. та судові витрати - сплачений судовий збір. Представник позивача - Андрущенко М.В. в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності не заперечив проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась завчасно, належним чином. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності не надавала. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явились в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23.04.2024 року в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Іннова Фінанс» [PERSON] заповнила анкету клієнта, в якій вказала свої особисті дані, РНОКПП, документ, що посвідчує її особу, суму бажаного кредиту - 4 200 грн., ел. адресу, фінансовий номер телефону [NUMBER] , номер банківської картки: [NUMBER] . 23.04.2024 року в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Іннова Фінанс» [PERSON] уклала та підписала одноразовим ідентифікатором (faf6249up) договір № 3788520424 про надання грошових коштів у позику, згідно з яким отримала 4 200 грн., на 360 днів, із сплатою процентів 1, 50% в день. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 13 днів, останній платіж з періодом 9 днів (п.2.5). проценти за позикою в сумі 4 200 грн. складають 22 680 грн. - передбачено Графіком платежів (дод. № 1 до договору). Графік платежів, паспорт споживчого кредиту були погоджені сторонами. Сторонами погоджено, що всі додатки до договору, а також Правила надання споживчих кредитів, затверджені 23.04.2024 року, складають єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови та з яким позичальник ознайомлений. Договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, визначених ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Пунктом 5.1.13 кредитного договору визначене право позичальника вимагати дострокового повернення кредиту, строк сплати якого ще не настав в повному обсязі у порядку та випадках, передбачених п. 6.4 договору. Між ТОВ «Іннова Фінанс» та ТОВ «ФК «Контрактовий дім» 16.05.2023 року укладений договір про надання послуг з приймання та переказу платежів, погоджено порядок технічної взаємодії на проведення платежів. Відповідачці на поточний рахунок згідно зазначених нею реквізитів було перераховано грошові кошти - 4 200 грн. Позивач виконав свої зобов`язання за договором та надав кошти у позику, однак, відповідачка, яка зобов`язувалась повернути кредит та сплатити відсотки, не виконала обов`язки, передбачені договором і кредит не повернула. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує у вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, судом було встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення 23.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІнноваФінанс» та [PERSON] договору позики № 3788520424 та отримання позичальницею грошових коштів в сумі 4 200 грн. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України). Відповідно до наданого розрахунку про стан заборгованості за договором позики № 3788520424 від 23.04.2024 року, який відповідачка не оспорила, станом на дату підготовки позовної заяви (включно) заборгованість відповідача загалом становить 18 543, 00 грн. Дана сума складається з: 4 200, 00 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 14 343, 00 грн. - заборгованості за процентами, які нараховувались з 23.04.2023 року по 17.04.2025 року включно. Станом на день розгляду справи заборгованість за договором позики відповідачкою не погашена, тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики № 3788520424 від 23.04.2024 рокув загальному розмірі 18 543, 00 грн. При зверненні до суду з позовом позивач сплатив із застосуванням коефіцієнту 0,8 судовий збір згідно платіжної інструкції № 32 від 17.07.2025 року в сумі 2 422,40 грн., тому згідно ст. 141 ЦПК України дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved