Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

Позивач звернулась до Богунського районного суду з позовом в якому просить скасувати арешт на належний [PERSON] об`єкт нерухомого майна, а саме: комплекс магазину № [NUMBER] загальною площею 220,2 кв.м., реєстраційний номер майна: 9308755, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що накладений постановою про накладення арешту б/н від 25.05.2001р. старшого слідчого Козлова Ю.О Прокуратури м. Житомира, реєстраційний номер обтяження: 3198630, дата реєстрації: 12.05.2006р. В обґрунтування позову вказала, що постановою про накладення арешту б/н від 25.05.2001 року старшого слідчого Козлова Ю.О прокуратури м. Житомира, було накладено арешт на належний позивачу об`єкт нерухомого майна, а саме: комплекс магазину № [NUMBER] загальною площею 220,2 кв.м що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, жодного кримінального провадження відносно [PERSON] не існувало та не існує в даний час. Жодні повідомлення про підозру Кропивницькій не вручалися. Наразі Позивач є власником вказаного вище магазину, який не є предметом будь-яких кримінальних проваджень, однак вона позбавлена свого законного права на розпорядження власним майном через те, що на дане майно постановою прокуратури м. Житомира ще 25.05.2001 року накладено арешт, який залишається чинним станом на даний час. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав заяву в якій просить розглядати справу та провести судове засідання без особистої присутності, позовні вимоги підтримують. Прокурор Житомирської окружної прокуратури Слісарчук Ю.Я., надав заяву в якій вказав, що з приводу звільнення майна з-під арешту не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що постановою про накладення арешту б/н від 25.05.2001 року старшого слідчого Козлова Ю.О прокуратури м. Житомира, було накладено арешт на належний позивачу об`єкт нерухомого майна, а саме: комплекс магазину №49 загальною площею 220,2 кв.м що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді заступника керівника Житомирської окружної прокуратури від 02.09.2025р. №51-85 6489ВИХ-25 встановлено, що згідно акту приймання-передавання справ, документів і майна від 15.03.2021 року до Житомирської окружної прокуратури вказані матеріали (в тому числі матеріали відповідних кримінальних проваджень та справ, наглядові провадження за ними) не передавались. З огляду на викладене, надати запитувані документи не представляється можливим. В той же час, оскільки на вищезазначений об`єкт нерухомості накладено арешт згідно постанови слідчого прокуратури м. Житомира від 25.05.2001 року на правовідносини, пов`язані з вирішенням питання про припинення арешту майна, поширюються норми КПК України 1960 року. Проте, положеннями ч. 6 ст. 126 та ч. 1 ст 214 КПК України 1969 року передбачалося прийняття рішень про зняття арешту з майна на стадії досудового слідства. З огляду на викладене, вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до ст.19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно із\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України\~встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до висновків Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року, по справі № 727/2878/19, провадження № 14-516цс19 - спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами\~КПК України\~1960 року та не знятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи, слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Із закриттям кримінального провадження втрачається легітимна мета арешту майна як втручання в конвенційне право особи на мирне володіння ним. Встановивши, що кримінальне провадження до Житомирської окружної прокуратури не передавались, відсутності заперечень із сторони відповідача стосовно скасування арешту, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позовних вимог та скасування арешту.

Outcome: approved