Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором № 360216120 від 08.06.2024 у розмірі 35919 грн. 00 коп., сплаченого судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 08.06.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 360216120 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого відповідач отримав від товариства кредитні кошти у розмірі 11500 грн. 00 коп. На виконання умов Договору грошові кошти були перераховані Товариством на банківську карту № [NUMBER] , яка була вказана відповідачем при укладанні Договору. Кредитні кошти були перераховані ним саме у відповідності з умовами Кредитного договору та Правил, Закону України «Про платіжні послуги» та на підставі інформації про банківські реквізити для перерахування кредитних коштів, отриманої виключно від відповідача при заповненні ним Заявки. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. Проте в порушення умов Договору та Правил Позичальник не повернув надані йому кредитні кошти та не сплатив проценти за їх користування в обумовлені сторонами строки. 08.10.2024 у відповідно до ст. 1077 ЦК України Товариство відступило право вимоги за Договором до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» за Договором Факторингу № МВ-ТП/3. Загальна сума заборгованості, за Кредитним договором становить 35919 грн. 00 коп., яка складається з: 11498 грн. 88 коп. - заборгованість по кредиту; 24420 грн. 12 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та понесені по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн. 00 коп. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Карпухіна Д.Ю. надійшов відзив на позовну заяву від 19.06.2025, в якому прохає позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на те, що дійсно, 08.06.2024, між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» був укладений Договір кредитної лінії № 360216120. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», розрахунком, надає інформацію про те, що розмір кредиту, наданий позичальнику [PERSON] складає 11\~500 грн. 00 коп. Після укладення договору факторингу та переходу прав вимоги до позивача, в тому числі за Договором кредитної лінії № 360216120, позивач продовжив нараховувати заборгованість до 01.01.2025, що свідчить про те, що права, за Договором Факторингу № МВ-ТП/3 фактично не були передані від Клієнта «Манівео швидка фінансова допомога» до Фактора ТОВ «Таліон Плюс» або, ця заборгованість ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» нарахована безпідставно. Позивач, просить стягнути заборгованість у розмірі 35 919 грн. 00 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 11\~498 грн. 88 коп. та заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом у розмірі 24 420,12 грн. Тобто, за період 08.06.2024 року по 01.01.2025 (включно), розмір процентів перевищує більш, ніж в 2 рази, розмір боргу. Разом з тим, відповідачем, згідно розрахунку заборгованості наданому позивачем, було сплачено: 06.07.2024 у розмірі 2\~289 грн. 00 коп., 05.08.2024 у розмірі 4\~467 грн. 00 коп., 25.11.2024 у розмірі 1\~279 грн. 40 коп., а всього, загальна сума сплати скала 8\~035 грн. 40 коп. Розрахунком заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» не визначено загальну суму заборгованості, але вказаний розмір нарахованого тіла 11\~498 грн. 88 коп., розмір нарахованих процентів 17\~793 грн. 60 коп., неустойка, в розмірі 5\~749 грн. 44 коп. Встановлення кредитором у договорі розміру відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, що в результаті становить 24\~420 грн. 12 коп. є несправедливим у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання зобов`язань за кредитним договором, адже заборгованість, згідно позовних вимог, складає лише 11498 грн. 88 коп. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору, товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» дотрималося вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Крім іншого, п. 13.1 розділу 13 («Звільнення від відповідальності. Форс-мажор».) визначено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання свої зобов`язань у разі настання та дії обставин непереборної сили (форс-мажор) що безпосередньо впливають (надмірно ускладнюють або повністю унеможливлюють) на виконання Сторонами таких зобов`язань, знаходяться поза межами контролю Сторін і не могли бути передбаченими чи відверненими Сторонами. В зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 р., який діє і на даний час. Відповідач зареєстрований та проживає у Харківській області, який з початку повномасштабного вторгнення фактично є прифронтовою територією. На даний момент м. Харків залишається прифронтовим містом. Ці дані свідчать про існування реальної загрози для людей, а тому під час повітряних тривог є необхідність спускатися до підвалу та зупиняти роботу. В цей період на території України були неодноразові часті повітряні тривоги з загрозою ракетного обстрілу, відсутність електрозабезпечення. Відповідач намагався вчинити усі залежні від нього дії для погашення кредиту але, по об`єктивним причинам, не зміг сплатити повну суму. Представником позивача Дорошенко О.В. подано відповідь на відзив на позовну заяву від 25.06.2025, в якому представник зазначає, що у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора. Сторони під час укладання Договору узгодили у п. 9.1.1.12. направляти інформаційні повідомлення, щодо виконання цього договору позичальнику в електронному вигляді через особистий кабінет та/або на електронну пошту та/або у вигляді sms-повідомлень на номер телефону, вказаний у заявці та/ або в месенджері. Усі адресовані відповідачу повідомлення від первісного кредитора та позивача надсилались останній на вказану нею у заяві на отримання кредиту електронну адресу. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом. Відповідач, оформлюючи договір на сайті первісного кредитора, ознайомився з текстом договору, а тому мав змогу ознайомитися з правилами та паспортом споживчого кредиту та інформацією, передбаченою ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Пунктом 7.3 Договору визначено, що кінцева дата повернення (виплати) Кредиту -08.07.2029, а тому проценти за користування кредитом нараховані правомірно, оскільки кредитодавець, а в разі відступлення права вимоги фактор, яким є позивач ТОВ «Таліон плюс», має право нараховувати проценти за даним договором починаючи з першого дня надання Траншу за Договором та до дня закінчення строку дії цього Договору, виключенням може бути лише застосування кредитодавцем або Фактором п. 9.1.1.7. Договору щодо дострокового припинення договору у разі затримання позичальником сплати процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць, що і було застосовано позивачем відповідно до повідомлення про дострокове розірвання договору з 02.01.2025 та подальшого зупинення з вказаної дати нарахування відсотків, що відображено у доданих до позову розрахунках заборгованості. Відповідач під час дії договору двічі вчиняв конклюдентні дії на продовження строку Дисконтного періоду, сплачуючи проценти за користування кредитними коштами, про що вказано у розрахунках заборгованості первісного кредитора. Таким чином, 06.07.2024 відповідач оплатив проценти у сумі 2289 грн. 00 коп., 05.08.2025 року у сумі 4467 грн. 00 коп. При нарахуванні процентів за користування кредитом, тобто від дати видачі траншу до 08.07.2024 (включно) розрахунок витрат за кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою 0,80 процент від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 292,00 відсотків річних. 8035,40 грн сплачених відповідачем, як він вважає тіла кредиту, зараховувались першочергово на оплату процентів за користування кредитним коштами та здійснення пролонгації кредитування і тільки сума в розмірі 1,12 грн пішла в рахунок тіла кредиту, як така, що перевищувала суму заборгованості за процентами. Договір кредитної лінії № 360216120 від 08.06.2025, на підставі умов якого було здійснено розрахунки заборгованості, був укладеним з дотримання умов Законів України «Про споживче кредитування», «Про електронну комерцію», «Про електронні документи та електронний документообіг», а також ЦК України і тому нарахування процентів за даним Договором у розмірах вказаних у розрахунках заборгованості повністю узгоджується його умовами та з законодавчими нормами. Щодо посилань представника відповідача на форс мажорні обставини то при настанні певних форс-мажорних обстави, необхідно враховувати порядок повідомлення Кредитора про настання та припинення саме для відповідача непереборної сили, з наданням підтвердження Торгово-промислової палати України, передбаченого Договором і суворо його дотримуватись (Розділ 13 Договору). Позивач жодного повідомлення від відповідача з приводу настання непереборної сили не отримував. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 03.06.2025 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. 27.06.2025 ухвалами суду поновлено представнику позивача строк для подання доказів, витребувано в АТ «Універсал Банк» докази. Повернуто без розгляду відповідь на відзив представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» Дорошенко О.В. Ухвалою суду від 07.07.2025 поновлено строк для подання відповіді на відзив, прийнято та долучено відповідь на відзив представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» Дорошенко О.В. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 08.06.2024 було укладено кредитний договір № 360216120. Договір підписаний відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором (зворотній бік а.с. 28 39). Відповідно до п. 2.1 розділу 2 «Предмет договору та сума кредиту» кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді Кредитної лінії в сумі кредитного ліміту в розмірі 11500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності а позичальник, зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів в кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Пунктом 2.2. цього Розділу визначено, що сума Кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. Договору, є Загальною сумою Кредиту за цим Договором і є максимальною сумою грошових коштів на умовах кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника. Відповідно до пункту 2.3. Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором в сумі 3200 грн 00 коп. 08.06.2024 (що є датою надання Кредиту). Пунктами 2,4, 2,5 Договору передбачено, що другий та решта Траншів за Договором надаються Позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим Договором. Кредит надається з метою задоволення поточних споживчих потреб Позичальника (не цільовий кредит). Відповідно до п.5.1 Договору кожен окремий Транш за цим Договором надається Позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку Кредитодавця, на рахунок Позичальника, використовуючи реквізити Платіжної картки 4441-11XX-XXXX-4858, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором. Пунктом 7.1 Договору визначено, що в обов`язковому порядку сума Кредиту має бути повернена Позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: 7.2.1. закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору; 7.2.2. дострокового припинення дії Договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. Договору. Кінцевою датою повернення (виплати) Кредиту - 08.07.2029. (п. 7.3) Відповідно до п. 7.7. у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі, ця сума погашає вимоги Кредитодавця у такій черговості: - у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума Кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; - у другу чергу сплачуються сума кредиту та нараховані проценти за користування кредитом; - у третю чергу сплачується неустойка та інші платежі відповідно до Договору. Відповідно до п. 8.5.2. Договору у разі якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів або здійснить Поновлення Дисконтного періоду, на період після 08.07.2024 року розрахунок витрат за Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою 1,33 відсотків в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 487,13 (чотириста вісімдесят сім цілих тринадцять сотих) відсотків річних. Кредитодавець має право зменшити розмір Індивідуальної процентної ставки у наступних періодах Пролонгації, зокрема у разі отримання Позичальником від Кредитодавця та введення в Особистому кабінеті спеціального набору символів (промокоду), які дають право на отримання додаткової знижки на Індивідуальну процентну ставку. Відповідно до п. 8.3базова процентна ставка становить 1,5 відсотків. Відповідно до п. 9.1.1.7. Договору у разі затримання Відповідачем сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць новий кредитор має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення відповідача про дострокове припинення Договору. При цьому Договір вважається розірваним з моменту відправлення відповідного повідомлення, в тому числі на електронну пошту відповідача. Пунктом 13.1 розділу 13 «Звільнення від відповідальності. Форс-мажор» визначено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання свої зобов`язань у разі настання та дії обставин непереборної сили (форс-мажор) що безпосередньо впливають (надмірно ускладнюють або повністю унеможливлюють) на виконання Сторонами таких зобов`язань, знаходяться поза межами контролю Сторін і не могли бути передбаченими чи відверненими сторонами. У цьому контексті обставини непереборної сили означають: а) стихійне лихо (пожежа, вибух повінь землетрус); б) війну, акти громадської непокори, повстання, природні та неприродні катастрофи; в) законодавчі або адміністративні вимоги або обмеження органів державної влади або місцевого самоврядування. 08.10.2024 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) укладено договір факторингу № МВ-ТП/3, за яким Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с.18-20). Згідно з п. 4.1. Договору Факторингу наявне право вимоги переходить від Товариства до Позивача з моменту підписання Реєстру прав вимоги. Відповідно до умов Договору факторингу, Фактор зобов`язався сплатити Клієнту суму фінансування відповідно до реєстру переданих прав грошової вимоги. На підтвердження виконання фінансових зобов`язань Фактором, надаємо разом з позовною заявою платіжну інструкцію, яка свідчить про оплату Фактором Клієнту суми фінансування за Договором факторингу. Повідомляємо, що оплата фінансування проводилася Фактором із застосуванням консолідованого підходу до розрахунків за весь реєстр прав вимог одночасно. Оплата за договором факторингу підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу № 807 від 16.10.2024. З копії Витягу реєстру боржників за кредитними договорами, відповідно до Договору факторингу № МВ-ТП/3 від 08.10.2024 ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги, зокрема, і до відповідача за кредитним договором № 360216120 на суму 28287 грн. 04 коп. (а.с.21). Відповідно підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, довідок щодо перерахування коштів, а також витребуваних на підставі ухвали суду від 27.06.2025 доказів [PERSON] отримано від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» грошові кошти в загальній сумі 11500 грн.. Кошти перераховані на платіжну карту № [NUMBER] (а.с. зворотній бік а.с.43-а.с.50). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором за відповідачем по укладеному кредитному договору № 360216120 від 08.06.2024 наявна заборгованість на загальну суму 41668 грн. 44 коп., яка складається з: 11498 грн. 88 коп. - заборгованість по кредиту; 24420 грн. 12 коп. (нараховані відсотки 25699 грн. 52 коп. сплачені 1279 грн. 40 коп.) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5749 грн. 44 коп. неустойка (а.с.24-25). Позивач, діючи в межах своїх прав, визначив обсяг та склад позовних вимог, що підлягають до стягнення, у зв`язку з чим, просить суд стягнути частину заборгованості за Договором у розмірі 35\~919 грн. 00 коп., з яких: · заборгованість по кредиту - 11\~498 грн. 88 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 24420 грн. 12 коп. Відповідно до ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»,\~електронний документ\~-\~документ,\~інформація в\~якому зафіксована\~у вигляді\~електронних даних,\~включаючи обов`язкові\~реквізити документа.\~Склад та\~порядок розміщення\~обов`язкових\~реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 2\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Договір № 360216120 від 08.06.2024 підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора FXRB, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами кредитного договору. Згідно із ст. 638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики\~укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Згідно із ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 цього Кодексу\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст.\~514\~ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На адресу відповідача направлялось повідомлення про відступлення права вимоги (зворотній бік а.с. 31), а тому відповідно до умов Договору відповідач був повідомлений про право первісного Кредитора відступити право грошової вимоги до відповідача, що передбачено п. 9.1.1.5. Договору, а саме: «в будь-який час, в тому числі після закінчення Дисконтного періоду, без згоди Позичальника, відступити права грошової вимоги за Договором будь-якій фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти та банківські метали у кредит, та/або послуги з факторингу, шляхом укладання будь-якого не забороненого законом правочину, зокрема договору факторингу». Щодо твердження представника відповідача про неправомірність нарахування відсотків після укладення договору факторингу, суд зазначає, що після відступлення прав вимоги новий кредитор не має права нараховувати відсотки, якщо строк кредитного договору вже закінчився або якщо він пред`явив вимогу про дострокове погашення боргу. Нарахування відсотків припиняється в цих випадках відповідно до ст. 1050 та ст. 1056-1 ЦК України.\~ Новий кредитор може нараховувати відсотки лише в межах умов, передбачених кредитним договором, та відповідно до чинного законодавства. Пунктом 7.3 Договору визначено, що кінцева дата повернення (виплати) Кредиту 08.07.2029. Разом з тим, ТОВ «Таліон Плюс» на адресу [PERSON] було направлено повідомлення про дострокове розірвання договору за № ТП/360216120 від 02.01.2025. Як вбачається з розрахунку заборгованості проценти були нараховані до 01.01.2025. Відповідач здійснював оплату кредиту у розмірі 2289 грн. 00 коп., 4467 грн. 00 коп., 1279 грн. 40 коп., а всього на загальну суму 8035 грн. 40 коп., що не заперечується стороною позивача, проте як зазначила представник позивача у відповіді на відзив зарахування грошових коштів відбувались першочергово на оплату процентів за користування кредитним коштами та здійснення пролонгації кредитування і тільки сума в розмірі 1,12 грн пішла в рахунок тіла кредиту, як така, що перевищувала суму заборгованості за процентами, що узгоджується із п. 7.7 Договору № 360216120 від 08.06.2024. Стосовно посилання представника відповідача на наявність форс-мажорних обставин, суд зазначає наступне. Згідно з ч. ч. 1-3\~ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промислова палата України здійснює свою діяльність відповідно до цього\~Закону, інших законів, нормативно-правових актів та свого Статуту. Торгово-промислова палата України відповідно до цього\~Закону\~та свого Статуту здійснює представницькі функції як в Україні, так і за її межами, об`єднує торгово-промислові палати та координує їх діяльність. Торгово-промислова палата України: відкриває свої представництва та філії в інших країнах, а також засновує разом із зарубіжними партнерськими організаціями як в Україні, так і за її межами змішані торгово-промислові палати, ділові ради та інші спільні організації; засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб; засвідчує форс-мажорні обставини відповідно до умов договорів за зверненнями суб`єктів господарської діяльності, що здійснюють будівництво житла (замовників, забудовників); веде недержавний реєстр українських підприємців за їх згодою, фінансовий стан яких свідчить про їх надійність як партнерів у підприємницькій діяльності в Україні та за її межами. Порядок ведення зазначеного реєстру визначається Торгово-промисловою палатою України. Стаття 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»\~передбачає, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Для доказування настання форс-мажорної обставини необхідно отримати сертифікат Торгово-промислової палати України або уповноваженої нею регіональної торгово-промислової палати. Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом. Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей\~14,\~141 Закону України "Про торгово-промислові палати України"\~шляхом видачі сертифіката. Установлення форс-мажорних обставин проводиться в кожному конкретному випадку індивідуально по окремому зобов`язанню. Для того, щоб отримати сертифікат Торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) слід довести причинно-наслідковий зв`язок між зобов`язаннями, що сторона не може виконати, та обставинами (їхнім результатом), на які сторона посилається як на підставу неможливості виконати зобов`язання. Тягар доказування настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) покладений на заявника та заявник несе відповідальність за повне та належне оформлення заяви, достовірність викладених фактів, наданих документів, даних та доказів. Відповідачем не надано суду відомостей щодо звернення до Торгово-промислової палати з відповідною заявою. Таким чином, суд приходить до висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, утворилась заборгованість, право грошової вимоги на яку перейшло до позивача. Таким чином, судом встановлені підстави для задоволення позову у повному обсязі. Що стосується вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5\~000 грн. 00 коп., слід зазначити наступне. Згідно п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. З матеріалів справи вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та АО «Ліга юридичних технологій та інновацій» було укладено Договір про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024. Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг відповідно до Договору про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024 року вбачається, що вартість наданої правової (правничої) допомоги у вказаній справі становить 5000 грн. 00 коп. (а.с.54-59). Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 1090 від 30.12.2024 вказані кошти були перераховані позивачем на користь АО «Ліга юридичних технологій та інновацій» (а.с.60). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі №922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу із відповідача на користь позивача у визначеному останнім розмірі є об`єктивними та пропорційними. Враховуючи усі обставини спірних правовідносин у їх сукупності, відповідачем не заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. 00 коп. Відповідно до правил статті 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved