Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами: №2811961 від 16 травня 2024 року в розмірі 13869.99 грн., №7444194 від 05 січня 2024 року в розмірі 86250 грн. Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказав, що 16 травня 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики №2811961. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов договору позики №2811961 позика надавалась товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів позики 9000 грн. на банківський картковий рахунок позичальника строком на 30 днів (дата повернення кредиту 15 червня 2024 року) із денною процентною ставкою у розмірі 0.825%, та процентною ставкою за понадстрокове користування позикою у розмірі 2.70% (п.2 договору). 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу за №14/06/21, відповідно до умов якого, Акту прийому-передачі Реєстру Боржників № 35 від 28 жовтня 2024 року до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором позики №2811961 від 16 травня 2024 року в розмірі 13869.99 грн., з яких: 7142.5 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2227.50 грн. - сума заборгованості за відсотками за користування кредитом, 4499.99 грн. - сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою. Крім того, 05 січня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА" та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №7444194. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов кредитного договору №7444194 кредит надавався товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів позики 25000 грн. на банківський картковий рахунок позичальника строком на 360 днів із сплатою процентів. 28 березня 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №28032025, відповідно до умов якого та Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 28 березня 2025 року до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 7444194 від 05 січня 2024 року в розмірі 86250 грн, з яких: 25000 грн. - сума заборгованості за кредитом, 61250 грн. - сума заборгованості за відсотками за користування кредитом. Однак, всупереч умовам вказаних договорів відповідач не виконала належним чином своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість за кредитними договорами, яку позивач просить стягнути. Посилаючись на наведене, позивач просить задовольнити позов. У судове засідання представник позивача не з`явилась, у позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі, не заперечила проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялась судом належним чином шляхом надіслання повістки за адресою останнього відомого зареєстрованого місця проживання, а також розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзиву на позов не подала, про поважність причин неможливості прибуття її в судове засідання суд не повідомила. Тому суд у відповідності до статті 280 ЦПК України, вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 16 травня 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики №2811961. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 71b85t, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов договору позики №2811961 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" [PERSON] надано позику у безготівковій формі шляхом перерахування коштів позики 9000 грн. на банківський картковий рахунок позичальника [NUMBER] строком на 30 днів (дата повернення кредиту 15 червня 2024 року) із денною процентною ставкою у розмірі 0,825%, та процентною ставкою за понадстрокове користування позикою у розмірі 2.70%, орієнтовна загальна вартість позики 11227,50 грн (п.2 договору). За вказаним договором [PERSON] зобов`язалась повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити проценти від суми позики (п.1 договору). Встановлено, що відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань за договором позики та коштів позики і процентів за користування позикою у встановлений строк не повернула. Відповідно до розрахунку заборгованості за цим договором сума заборгованості [PERSON] складає 13869.99 грн., з яких: 7142.5 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2227.50 грн. - сума заборгованості за відсотками за користування кредитом, 4499.99 грн. - сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою. 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" (Клієнт) укладено договір факторингу №14/06/21. Відповідно до положень п.1.1 договору факторингу за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою, процентів за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно з положеннями п. 1.2 вказаного договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Як вбачається з Акту прийому-передачі Реєстру боржників № 35 від 28 жовтня 2024 року за договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали цей акт про те, що на виконання умов договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників. Після цього, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості до боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Згідно з витягом з Реєстру боржників за №35 від 28 жовтня 2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором позики № 2811961 в сумі 13869.99 грн. 05 січня 2024 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №7444194. Зазначений договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора А3988, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов кредитного договору №7444194 ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" [PERSON] надано кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту 25000 грн. на банківський картковий рахунок позичальника № [NUMBER] строком на 360 днів із стандартною процентною ставкою у розмірі 2.20% в день, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору (360 днів), знижена процентна ставка 0,88 % в день застосовується за умов, якщо споживач до 04.02.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою (п.1.3, 1.4, 1.5.1, 1.5.2 договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 223000,00 грн.; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 213100,00 грн. (п.1.8, 1.8.1, 1.8.2 договору). За цим договором відповідач взяла на себе обов`язок повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору. Відповідачем також було підписано паспорт споживного кредиту. Встановлено, що відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором та коштів кредиту і процентів за користування кредитом у встановлений строк не повернула. Відповідно до розрахунку заборгованості за цим договором сума заборгованості [PERSON] складає 86250 грн., з яких 25000 грн. - заборгованість за кредитом та 61250 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом. 28 березня 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №28032025. Згідно з п. 1.1 зазначеного договору фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до положень п.1.2 вказаного договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості на є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з умовами договору факторингу № 28032025 від 28 березня 2025 року, Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 28 березня 2025 року, витягу з Реєстру боржників №1 до договору факторингу №20082024 від 28 березня 2025 року до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 7444194 від 05 січня 2024 року в розмірі 86250 грн, з яких: 25000 грн. - сума заборгованості за кредитом, 61250 грн. - сума заборгованості за відсотками за користування кредитом. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного. Частиною першою\~статті 205 ЦК України\~визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, від 10.06.2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог частини четвертої\~статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 509 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої\~статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил\~статті 1082 ЦК України, визначених як частиною першою, так і частиною другою. У відповідності до\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~статті 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно частини першої\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що між відповідачем та кредиторами ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Авентус Україна" належним чином були укладені кредитні договори, при цьому, відповідачем не було виконано у повному обсязі умови вказаних договорів, заборгованість за кредитними договорами відповідачем у повному обсязі не погашена, а тому позовні вимоги стосовно сплати відповідачем тіла кредиту за договором позики від 16 травня 2024 року № 2811961 розмірі 7142.5 грн., а також тіла кредиту та відсотків за договором про надання споживчого кредиту № 7444194 від 05 січня 2024 року в розмірі 86250,00 грн. є обґрунтованими та доведеними. Разом з тим, перевіряючи обґрунтованість заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості за нарахованими процентами за кредитним договором від 16 травня 2024 року № 2811961, суд вважає, що нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснено поза межами узгодженого між сторонами строку кредитування. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13 та від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд зазначає, що позивач у позовній заяві не заявляє вимоги в порядку частини другої\~статті 625\~ЦК України та не наводить розрахунку заборгованості за вказаною нормою за процентами за відповідний період прострочення грошового зобов`язання після закінчення дії кредитного договору, що не може вважатись пред`явленням позову про стягнення процентів, нарахованих відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України. Крім того, п. 18\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України містить положення про те, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 зазначила, що припис абз. 2 ч.1\~ст.1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2\~ст.1050 ЦК України. Кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до\~ст.1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до\~ст.1048 ЦК України\~поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання. У договорі №2811961 від 16.05.2024 визначено строк позики (строк договору) 30 днів, до 15.06.2024, умов щодо пролонгації строку кредитування договір не містить. Отже, з урахуванням наведених вище вимог закону, правових висновків Верховного Суду та фактичних обставин справи, суд вважає, що за кредитним договором № 2811961 від 16.05.2024 відповідач на виконання взятих на себе зобов`язань мала сплатити 9370 грн 00 коп., що складається із: суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7142 грн 50 коп. та суми заборгованості за відсотками у розмірі 2227 грн 50 коп. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не скористався правом на подання відзиву, а також не надав заперечень щодо розрахунку заборгованості та не спростував доказів наданих позивачем в цій частині позовних вимог. Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача загальної суми заборгованості 95620,00 грн, з яких: за договором позики № 2811961 від 16.05.2024 в розмірі 9370 грн 00 коп. (7142 грн 50 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 2227 грн 50 коп. - заборгованість за відсотками); за кредитним договором № 7444194 від 05 січня 2024 року в розмірі 86250,00 грн. (25000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 61250,00 грн - заборгованість по відсоткам), оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, відповідно до умов укладених кредитних договорів. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням вимог частини першої\~статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню 2891,74 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: partial