Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін: позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом (а.с. 1-4), до відповідача Вигодської селищної ради, в якому просить визнати за ним права та обов`язки забудовника житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтовує позовні вимоги тим, що за життя, його матір [PERSON] , на належній їй на праві власності земельній ділянці із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі отриманих нею дозвільних документів (будівельний паспорт відділу містобудування та архітектури Долинської РДА), розпочала будівництво житлового будинку. Проте, до своєї смерті [INFO] , не отримала декларацію про готовність житлового будинку та не провела реєстрацію права власності на цей будинок. Після смерті матері відкрилась спадщина за законом. До складу спадщини увійшла вказана вище земельна ділянка та вищевказаний житловий будинок на цій земельній ділянці. Спадкоємцями першої черги за законом є він (успадкував на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України) та його батько (чоловік померлої матері) - [PERSON] , який 22.07.2022 подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини. Звернувшись до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, йому у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок було відмовлено через відсутність декларації про готовність житлового будинку та не проведення державної реєстрації цього будинку. Зазначає, що оскільки будівництво вказаного житлового будинку здійснювалось його матір`ю згідно із законом, після її смерті, її права та обов`язки, як забудовника, входять до складу спадщини. У підготовчому судовому засіданні представниця позивача [PERSON] - адвокатка Оленин О.Ф. позовні вімоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача Вигодської селищної ради - Луцький В.Я. у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 08 жовтня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні представник відповідача - Вигодської селищної ради - Луцький В.Я. позов визнав. Частиною 1 статті 206 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява представника відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Як передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що представник відповідача позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ним позову та приходить висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: матеріалами справи встановлено, що матір`ю позивача [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Згідно із копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 9), [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка, кадастровий номер 2622084201:01:005:0995, площею 0,2 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адреою: [ADDRESS] . Відповідно до копії будівельного паспорта, виданого у 2015 році відділом містобудування та архітектури Долинської РДА Івано Франківської області (а.с. 11-29), [PERSON] отримала дозвіл на будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Цього ж року було розпочато будівництво, що підтверджується повідомленням про початок виконання будівельних робіт (а.с. 30). Згідно копій технічного паспорта та довідки від 25.04.2025 (а.с. 31-35, 36), домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зведено згідно із повідомленням про початок будівельних робіт від 05.08.2015. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Після її смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої увійшли: земельна ділянка, кадастровий номер 2622084201:01:005:0995, площею 0,2 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адреою: [ADDRESS] та збудований житловий будинок на цій земельній ділянці. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом є позивач [PERSON] (прийняв спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Батько позивача (чоловік померлої [PERSON] ) [PERSON] [INFO] відмовився від прийняття спадщини (а.с. 37). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на спадщину за законом (а.с. 9) та копії витягу з Державного реєстру речових прав (а.с. 10), позивач [PERSON] успадкував земельну ділянку, кадастровий номер 2622084201:01:005:0995, площею 0,2 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адреою: [ADDRESS] , та така належить йому на праві власності. У видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок, побудованого у 2016 році на вказаній вище земельній ділянці, позивачу [PERSON] було відмовлено через відсутність декларації про готовність до експлуатації та не проведення реєстрації права власності (а.с. 37). Отже, суд встановив, що за життя матір позивача [PERSON] , на належній їй на праві власності земельній ділянці, на підставі дозвільних документів, згідно із вимогами чинного законодавства, здійснила будівництво житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина за законом, спадкоємцем якої є позивач [PERSON] . Звернувшись до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, йому було відмовлено через відсутність декларації про готовність до експлуатації та не проведення реєстрації права власності вказаного житлового будинку. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із визнанням за позивачем прав та обов`язків забудовника. ІV. Оцінка суду із посиланням на застосовані судом норми права та мотиви їх застосування: заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги визнання позову представником відповідача, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Частина 1 статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів, одним з яких, зокрема, є визнання права. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 3 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Як визначено ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно зі ч. 1 ст. 1218 ЦК України,\~ до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При цьому, п. 8 \~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснено, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Так, суд встановив, що померла матір позивача [PERSON] [PERSON] , згідно із законом, побудувала житловий будинок, однак за життя не отримала декларацію про готовність до експлуатації та не провела реєстрації права власності на цей будинок. Позивачу [PERSON] нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно з вказаних вище підстав. Таким чином, враховуючи, що спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] , померла здійснила будівництво житлового будинку згідно із законом, відповідно до позивача перейшли права та обов`язки забудовника, а тому даний позов є підставним та підлягає задоволенню. Іншого способу захисту свого права, окрім як звернення до суду з даним позовом у позивача немає. На підставі викладеного, ст. 15, 16, 331, 1218 ЦК України та

Outcome: approved