Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шахтарського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, який зареєстровано 30 серпня 2003 року Біловодським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис №49. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 30 серпня 2003 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Біловодським відділом реєстрації актів громадського стану Луганської області, про було складено відповідний актовий запис №49. В шлюбі позивач взяла прізвище [PERSON] . Ця обставина підтверджена Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 3 лютого 2004 року. [INFO] від шлюбу з Відповідачем народився син [PERSON] . Дана обставина підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 24 січня 2006 року. На даний час син досяг повноліття. З початку спільного проживання сторони відносились один до одного зі взаємною з повагою та любов`ю, але потім сімейне життя не склалось. Останнім часом погляди на життя стали взаємо протилежними, тому спільне проживання виявилось неможливим і сторони фактично припинили шлюбні відносини. Постійні непорозуміння та сварки, що виникали під час шлюбу призвели до взаємного відчуження, кожен вже тривалий час живе власним життям, спільне господарство ми не ведуть, мешкають окремо, шлюбні відносини фактично припинились ще до 2022 року. Після вторгнення Відповідач залишився проживати на окупованій території, а позивач з сином виїхали до міста Ужгорода, де проживають на даний час. Спілкування з Відповідачем немає. Відповідач також тривалий час не приймає участі у житті сина, в тому числі, матеріально. Перебування з Відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в той час як шлюбні правовідносини вже припинились і родини як такої вже не існує, не відповідає правовому інституту сім`ї, створює перешкоди у реалізації прав і обов`язків позивачки як громадянина. Подальше спільне життя і збереження нашого шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача, у зв`язку остання вимушена звернутись до суду з проханням розірвати шлюб, укладений між нею та Відповідачем. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій зазначила про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON] . Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з матеріалів справи, вбачається, що відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 03 лютого 2004 року, позивач та відповідач зареєстрували свій шлюб 30 серпня 2003 року за актовим записом №49. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . З копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 24.01.2006 року вбачається що позивач та відповідач мають від шлюбу спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовільнити з наступних підстав. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2\~статті 3 СК України\~встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Нормами ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. Після розлучення, дружині слід залишити прізвище [PERSON] .

Outcome: approved