Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, заінтересована особа Мукачівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити факт родинних відносин, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що у зв`язку з розбіжностями у прізвищі заявника та його сина він позбавлений можливості реалізувати своє право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина військовослужбовця у порядку Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Ухвалою суду від 09.10.2025 року залишено заяву без руху для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, протягом п`яти днів з дня отримання ухвали. 10.10.2025 року на виконання вимог ухвали суду від 09.10.2025 року представником заявника, адвокатом Шелепінським О.М., було подано заяву про усунення недоліків (сформовано в системі «Електронний суд» 09.10.2025 року). Таким чином, недоліки заяви було усунуто. Ухвалою суду від 10.10.2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі з призначенням справи до розгляду за участю заявника та заінтересованої особи. В судове засідання заявник [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, в своїй заяві просили розгляд справи здійснювати за їх відсутності, заяву просять задовольнити. Представник заінтересованої особи Мукачівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності заявника, його представника та заінтересованої особи та ухвалити рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину або інших спадкових прав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.07.2025 року [PERSON] народився [INFO] . Батьком [PERSON] зазначено [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію смерті № 00051874263, сформованому 18.06.2025 року, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Мукачівським РВ УМВС України в Закарпатській області 04.03.2003 року, такий виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] . На ім`я [PERSON] також видано картку фізичної особи - платника податків, випускний квиток, довідку № 4066 від 29.01.2024 року. При цьому, згідно з висновком експерта за результатами лінгвістичного (мовознавчого) дослідження № 050925 від 11.09.2025 року, прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » лінгвістично ідентичні, оскільки становлять орфографічні варіанти того самого прізвища, українського за походженням. Згідно з чинним українським правописом, нормативна форма цього прізвища [PERSON] . Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У ст. 80 ЦПК України зазначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України). З врахуванням\~вищенаведеного,\~оцінюючи належність,\~допустимість і\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~у їх\~сукупності,\~суд приходить\~до висновку,\~що обставини\~родинного зв`язку знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, досліджені судом документи, які є належними та допустимими доказами, підтверджують родинний зв`язок, а розбіжності виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм, у зв`язку з чим слід встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] .

Outcome: approved