Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

До суду надійшла вказана позовна заява, яка обґрунтована тим, що 16 вересня 2014 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сателіт 22». Відповідно до протоколу № 10 від 10 березня 2019 року загальних зборів ОСББ було прийнято рішення про затвердження кошторису, відповідно до якого розмір щомісячного внеску на отримання будинку складає 4,73 грн./м2 для 1-го та 2-го поверху, 5,40 грн./м2 для 3-го-9-го поверхів. Вищевказані протоколи (рішення) ОСББ ніким не оскаржені, не скасовані і є чинними. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , містяться відомості про право власності на квартиру [ADDRESS] площею 45,6 м2, за [PERSON] . У відповідача, власника квартири [ADDRESS] за період з січня 2018 року по червень 2025 року перед ОСББ утворилася заборгованість у сумі 12\~663,27 гривень. Строки позовної давності щодо стягнення у судовому порядку з відповідача заборгованості по внескам співвласників багатоквартирного будинку з січня 2020 року по травень 2025 року не є порушеними, адже вони були зупинені з 02 квітня 2020 року по 30 червня 2023 року. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача на користь ОСББ «Сателіт 22» заборгованість по внескам і платежам співвласників за період з січня 2018 року по червень 2025 року в сумі 12\~663,27 гривень, а також судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 3 028,00 гривень та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7\~028,00 гривень. Ухвалою суду від 30 червня 2025 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач участь свого представника в судовому засіданні не забезпечив, у позовній заяві представник позивача просив розглянути справу за відсутності представника позивача та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася за невідомими суду причинами, про час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надавала, тому суд на підставі ч. 1ст. 280 ЦПК Українита наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , зальна площа якої складає 45,6 м кв, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно\~№ 432454689 від 23 червня 2025 року (а.с. 31). Відносини з приводу створення та діяльності об`єднань співвласників багатоквартирних об`єднань регулюються\~Цивільним кодексом України,\~Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»,\~Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~та Статутом ОСББ. Згідно пункту 11 розділу ІІІ Статуту, рішення загальних зборів, прийняте відповідно до цього Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників (а.с. 17-29).\~ Відповідно до Протоколу №10 від 10 березня 2019 року загальних зборів ОСББ було прийнято рішення про затвердження кошторису, відповідно до якого розмір щомісячного внеску на утримання будинку складає 4,73 грн./м2 для 1-го та 2-го поверху, 5,40 грн./м2 для 3-го - 9-го поверхів (а.с. 35-46). Відповідач є співвласником багатоквартирного будинку, в якому створено ОСББ, однак він належним чином не виконує обов`язків співвласника, що ставить під загрозу життєдіяльність усього будинку, адже розмір внеску в ОСББ розрахований з урахуванням розміру квартири Відповідача, про що зазначається у всіх протоколах ОСББ, де чітко зазначається площа квартир і нежитлових приміщень. З розрахунку заборгованості [PERSON] перед ОСББ «Сателіт 22» по внескам на утримання будинку власником квартири [ADDRESS] за період з січня 2018 року по червень 2025 року складає 12\~663,27 гривень (а.с. 32-34). Згідно частиною 6\~ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків»\~об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Статтею 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків»\~визначено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами (частина 1).\~ Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України (частина 2).\~ Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання (частина 4). Відповідно до\~ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків», органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання (частина 1). Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників (частина 5). Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку (частина 8). Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків»\~визначено, що співвласник зобов`язаний, зокрема: виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. У відповідності до\~ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Згідно з частиною 1\~ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків», для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема, вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Відповідно до\~ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків», для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. Визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників (абзац 7 частини 9\~ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків»). У постанові від 17.06.2021 у справі № 910/2478/20 Верховний Суд вказав, що за своєю правовою природою рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів, засновників) є актом ненормативного характеру (індивідуальним актом), тобто офіційно письмовим документом, що породжує певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. Частиною 3\~ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.\~ За правилами статей\~1,\~9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~управління багатоквартирним будинком - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Згідно з частинами 1 - 3\~ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Відповідно до положень\~ст. 13 Конституції України\~та частини 4\~ст. 319 ЦК України\~- власність зобов`язує. Це поняття повинно формувати правосвідомість всіх учасників правовідносин власності. У частині першій\~статті 322 ЦК України\~передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України\~передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником приміщення і, в свою чергу, співвласником будинку, в якому створено ОСББ, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам. Згідно ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини 1\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України\~встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) .Зобов`язання,строк (термін)виконання якоговизначений вказівкоюна подію,яка неминучемає настати,підлягає виконаннюз настаннямцієї події.\~\~Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. На підставі\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, \~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Водночас, за змістом частини 2\~ст. 625 ЦК України\~нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСББ «Сателіт 22» є обґрунтованим та підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по внескам та обов`язковим платежам співвласників в загальній сумі 12\~663,27 гривень. Відносно вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7\~028,00 гривень, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до\~ст.\~59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Положенням статті 10\~Закон України\~«Про судоустрій\~і статус\~суддів» кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом. Згідно з вимогами частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1, 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. За приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги\~домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги; 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: договір № 01 про надання професійної правничої допомоги від 02 вересня 2024 року; платіжну\~інструкцію № 195 на суму 4000,00 грн. про оплату за професійну правничу допомогу по дог. 01 від 02.09.2024 року (а.с. 14-16). Оскільки від відповідача в порядку ч. 5ст. 137 ЦПК України, не надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, та/або їх необґрунтованості, які підлягають розподілу між сторонами, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу професійну допомогу у розмірі 4 000,00 грн. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 гривень.

Outcome: approved