Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

До Дніпровського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Темненко Валентина Олександрівна, до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів, який обґрунтований наступним. 25.10.2021 року [PERSON] уклав з АТ «Альфа банк» угоду про надання споживчого кредиту №501378976, відповідно до якого банк надає кредит у розмірі 133000 грн. строком на 36 місяців та процентною ставкою 35% дата повернення кредиту 24.10.2024 року. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/3493/24 від 9.07.2024 року задоволені позовні вимоги АТ «Сенс Банк» та стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором від 25.10.2021 у сумі 191328,12 грн. Рішення набрало законної сили та не оскаржувалося. Бажаючи виконати рішення [PERSON] звернувся до банку, де дізнався про те, що банк продовжує нараховувати йому відсотки за договором. Просить визнати незаконними дії АТ «Сенс Банк» щодо нарахування відсотків на суму заборгованості за угодою про надання споживчого кредиту №501378976 від 25.10.2021 року після ухвалення рішення Ленінським районним судом м. Запоріжжя 9.07.2024 року за позовом АТ «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, скасувати нарахування відсотків АТ «Сенс Банк» [PERSON] за угодою про надання споживчого кредиту №501378976 від 25.10.2021 року з дати ухвалення рішення Ленінським районним судом м. Запоріжжя від 9.07.2024 року, зобов`язати АТ «Сенс Банк» припинити нарахування відсотків на суму заборгованості по кредитним коштам за угодою про надання споживчого кредиту №501378976 від 25.10.2021 року за користування кредитними коштами після ухвалення рішення Ленінським районним судом м. Запоріжжя від 9.07.2024 року, тобто з 10.07.2024 року, стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на викладене у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлені належним чином. Відзив не надав. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що між сторонами по справі було укладено кредитний договір №501378976 від 25.10.2021 року, відповідно до умов якого позивач отримав кредит в сумі 133000 грн. строком на 36 місяців та процентною ставкою 35%. Дата повернення кредиту 24.10.2024 року. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/3493/24 від 9.07.2024 року задоволені позовні вимоги АТ «Сенс Банк» та стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором від 25.10.2021 у сумі 191328,12 грн., що складається з тіла кредиту 123990,49 грн., відсотки за користування кредитом 67337,63 грн. Таким чином, відповідач скористався наданим йому ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~правом пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту та відсотків, з моменту пред`явлення такої вимоги припиняються нарахування відсотків, штрафів та пені відповідно до умов договору, що відповідає правовим висновкам, викладеним в постанові Великої палати Верховного суду від 28.03.2018 року № 444/9519/12. Відповідно до листа №28685-33,4-б/б від 17.06.2025 року АТ «Сенс Банк» повідомив [PERSON] , що станом на 17.06.2025 року за ним обліковується заборгованість по кредитному договору №501378976 в розмірі 246317,19 грн., що складається з простроченої суми кредиту 123990,49 грн., прострочені відсотки 122326,70 грн. Банк також повідомив [PERSON] про те, що після винесення судового рішення нарахування заборгованості не зупинялося. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша\~статті 8 Конституції України).\~Цей принцип є однією з основних засад цивільного судочинства (пункт 1 частини третьої\~статті 2 ЦПК України). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (частина перша\~статті 129 Конституції України, частина перша\~статті 10 ЦПК України), на якому повинно ґрунтуватися судове рішення (частина перша\~статті 263 ЦПК України). Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, примусове виконання обов`язку в натурі та припинення правовідношення (пункти 1, 5 і 7 частини другої\~статті 16 ЦК України). Для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої\~статті 16 ЦК України\~заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.12) та від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 57)). Нарахування відповідачем позивачу таких платежів, про які йдеться в дійсній справі, порушує інтерес позивача у правовій визначеності, який є порушеним у разі, якщо особа не вважає себе боржником у відповідних правовідносинах і не може захистити її право у межах судового розгляду, зокрема, про стягнення з неї коштів на виконання зобов`язання, оскільки такий судовий розгляд кредитор не ініціював. Такий висновок суду відповідає викладеним в постанові Великої палати Верховного суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного інтересу шляхом визнання неправомірними дій відповідача щодо нарахування йому відсотків за кредитним договором №501378976 від 25.10.2021 року та зобов`язання відповідача припинити нарахування процентних платежів, відповідає змісту порушеного інтересу, є ефективним в розумінні\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позову в частині вимог визнання неправомірними дій АТ «Сенс Банк» щодо нарахування відсотків на суму заборгованості за угодою про надання споживчого кредиту №501378976 від 25.10.2021 року після ухвалення рішення Ленінським районним судом м. Запоріжжя 9.07.2024 року за позовом АТ «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, скасування нарахування відсотків АТ «Сенс Банк» [PERSON] за угодою про надання споживчого кредиту №501378976 від 25.10.2021 року з дати ухвалення рішення Ленінським районним судом м. Запоріжжя від 9.07.2024 року, зобов`язання АТ «Сенс Банк» припинити нарахування відсотків на суму заборгованості по кредитним коштам за угодою про надання споживчого кредиту №501378976 від 25.10.2021 року за користування кредитними коштами після ухвалення рішення Ленінським районним судом м. Запоріжжя від 9.07.2024 року, тобто з 10.07.2024 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved