Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

АТ «ПУМБ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 45395,97 грн. та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.08.2020 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір №2001657899301, за яким позичальнику надано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 4000 грн., який пізніше було збільшено до 36883,38 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09.04.2025 становить 45395,97 грн., з яких: 27621,88 грн. заборгованість за кредитом; 17774,09 грн. заборгованість процентами, тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому суд на підставі ст.ст. 223, 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 12.08.2020 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір №2001657899301, за яким позичальнику надано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 4000 грн., який пізніше було збільшено до 36883,38 грн., стандартна процентна ставка 47,88%, орієнтовна вартість кредиту 12577,58 грн., строк кредиту 12 місяців, зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін (а.с. 10-11). Відповідно до\~п.п.\~2.2.1,\~2.2.2\~публічної пропозиції\~АТ «ПУМБ»\~на укладення\~договору комплексного\~банківського обслуговування\~фізичних осіб,Договір\~вважається укладеним,\~а умови\~Публічної пропозиції\~Акцептованими Клієнтом\~з моменту\~оформлення Заяви\~на приєднання\~до Договору\~за умови\~подання Клієнтом\~документів і\~відомостей,\~необхідних для\~з`ясування його\~особи,\~суті діяльності\~та фінансового\~стану,\~перелік яких\~визначається відповідно\~до вимог\~чинного законодавства\~України,\~якщо інший\~порядок не\~встановлений будь-якими\~іншими умовами\~Договору.\~У разі\~ненадання фізичною\~особою необхідних\~Банку документів\~чи відомостей\~або умисного\~надання неправдивих\~відомостей щодо\~себе,\~вважається,\~що такі\~дії фізичної\~особи позбавляють\~Банк можливості\~надання цій\~особі банківських\~послуг,\~у зв`язку\~з чим\~Банк відмовляє\~такій фізичній\~особі в\~укладанні з\~нею Договору\~та її\~обслуговуванні.\~Банк може\~відмовити Клієнту\~у наданні\~послуг(и)\~за цим\~Договором у\~випадках,\~передбачених законодавством\~України,\~а також\~якщо це\~може призвести\~до порушення\~законодавства та/\~або надання\~таких послуг\~унеможливлено нормативно-правовими\~актами Національного\~банку України\~(мораторій,\~заборона,\~обмеження тощо). Дата набрання чинності Договору визначається Заявою на приєднання до Договору, якщо інше не передбачено умовами Договору та/або Заявою на приєднання до Договору. Місцем укладання Договору є місцезнаходження Банку (відділення або іншого місця надання Банком послуг), в якому Клієнтом оформлюється Заява на приєднання до Договору. Підпунктом 2.3.1. пропозиції передбачено, що банк має право вносити зміни до Договору (в тому числі до всіх Додатків до Договору і Тарифів), повідомивши Клієнта не пізніше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до дати набуття чинності змінами шляхом розміщення повідомлення про внесення змін до Договору на Сайті Банку. Вказаний в цьому пункті порядок змін до Договору не застосовується у випадках внесення змін, які покращують умови обслуговування Клієнтів (розширюють перелік послуг Банку та/або зменшують Тарифи) або спрямовані на виконання вимог чинного законодавства України, що набувають чинності з дати розміщення повідомлення про внесення змін до Договору на Сайті Банку, якщо інше не визначено у повідомленні Банку. Згідно п. 4.2.4 банк має право вносити зміни до Договору, в тому числі до Тарифів в порядку, передбаченому п. 2.3. Розділу І цього Договору. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом встановлено укладення між сторонами кредитного договору та погодження істотних умов кредитного договору. Матеріали справи містять достатньо доказів про отримання відповідачем кредитних коштів та їх використання. Разом з тим, відповідач неналежно виконує умови кредитного договору. Як слідує із розрахунку заборгованості, який не оспорений відповідачем, станом на 09.04.2025 заборгованість відповідача становить 45395,97 грн., з яких: 27621,88 грн. заборгованість за кредитом; 17774,09 грн. заборгованість процентами (а.с. 25-26). Надані позивачем докази в сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором), умови договорів не оспорюються. На а.с. 27-30 міститься виписка по рахунку [PERSON] , відповідно до якої відповідач здійснювала погашення заборгованості, здійснювала операції з переказу коштів, покупки. Неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором привело до порушення прав позивача, а тому порушене право підлягає поновленню, а з відповідача на користь банку підлягає стягненню заборгованість в сумі 45395,97 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (вказаний розмір судового збору визначений з урахуванням понижуючого коефіцієнта).

Outcome: approved