Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

11 вересня 2025 позивач ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», в інтересах якого діє представниця Томилко О. Б., звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 22.11.2024 ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (первісний кредитор) та [PERSON] уклали електронний кредитний договір (акцептування оферти) про надання коштів у позику № 408711832, відповідно до якого [PERSON] отримала від ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» кредит у розмірі 10 000,00 грн. строком на 30 календарних днів з кінцевим терміном повернення 22.12.2024 року. 25.11.2024 ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (первісний кредитор) та [PERSON] уклали додаткову угоду до договору № 408711832 від 22.11.2024, відповідно до якої сторони дійшли згоди про надання [PERSON] траншу в сумі 10 000,00 грн, відповідно до чого загальний розмір кредиту за договором буде складати 20 000,00 грн. Також 01.12.2024 ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (первісний кредитор) та [PERSON] уклали додаткову угоду до договору № 408711832 від 01.12.2024, відповідно до якої сторони дійшли згоди про надання [PERSON] траншу в сумі 6 005,00 грн, відповідно до чого загальний розмір кредиту за договором буде складати 26 005,00 грн. 24.02.2025 між ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛЛІОН ПЛЮС» був укладений договір факторингу № МВ-ТП/23, у п. 2.1. якого визначено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за переліком у реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. У п. 4.1. зазначається, що наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту укладення реєстру прав вимог. Майбутнє право вимоги вважається переданим з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Відповідно до реєстру прав вимоги від 24.02.2022 до договору факторингу № МВ-ТП/23 від 24.02.2025 ТОВ «ТАЛЛІОН ПЛЮС» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 55 398,00 грн, з яких: 26 004,65 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 391,02 грн - сума заборгованості за відсотками та 13 002,33 грн - заборгованість за неустойкою. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», наданого позивачем, заборгованість за основною сумою боргу станом на 24.02.2025 складає 26 004,65 грн, за відсотками - 16 391,02 грн та за неустойкою - 13 002,33 грн, а відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ТІЛІОН ПЛЮС», наданого позивачем, заборгованість за основною сумою боргу станом на 18.07.2025 складає 26 004,65 грн, за відсотками - 53 098,42 грн та за неустойкою - 13 002,33 грн. Загалом позивач просить стягнути з відповідачки загальну суму заборгованості у розмірі 79 094,07 грн, а також судові витрати у розмірі 2 422,40 грн сплаченого судового збору та 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді Новодністровського міського суду Чернівецької області від 02.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. Суд також постановив клопотання позивача ТОВ ««ТАЛІОН ПЛЮС» про витребування доказів задовольнити та зобов`язати Акціонерне товариство «Сенс Банк» (код ЄДРПОУ 23494714, юридична адреса: вул. Велика Васильківська, буд. 100, email: ccd@sensebank.com.ua, м. Київ, Київська область, 03150) надати суду у строк до 06.10.2025 документи чи їх належним чином завірені якісні копії, які містять інформацію по виписці про рух коштів по банківському рахунку за карткою № [NUMBER] , яка відкрита на ім`я [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зокрема, на відповідні дати отримання кредитних коштів кількома траншами, а саме: в період з 22.11.2024 по 01.12.2024 на загальну суму 26 005,00 грн АТ «Сенс Банк» ухвалу суду виконало, надало відповідні відомості та додаток, у якому зазначається рух коштів по банківській картці № [NUMBER] за період з 22.11.2024 по 01.12.2024 року. Позивач та його представниця у судові засідання не з`являлися, у позовній заяві не заперечували про розгляд справи за відсутності представниці ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», позивач також повідомив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка у судові засідання не з`являлася, проте належним чином була повідомлена, зокрема, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження у справі, судових повісток (рекомендовані повідомлення поверталися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»). Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідачки, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Крім того, відповідно до приписів ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, на підставі ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та постановити заочне рішення у справі. У зв`язку з неявкою сторін згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов такого висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів сторін та застосованих норм права. Суд установив, що 22.11.2024 [PERSON] уклала з ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» електронний кредитний договір (шляхом акцептування оферти) у вигляді кредитної лінії № 408711832, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти у сумі 10 000,00 грн на строк 30 календарних днів, тип процентної ставки фіксована, згідно з п. 8.3. - дисконтна процентна ставка складає 0,31 % від суми кредиту за кожний день користування ним, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в п. 3.1. цього договору. Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні дисконтної процентної ставки дорівнює 0,31 %, з кінцевим терміном повернення 22.12.2024 року, та зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування коштами на умовах, передбачених у договорі кредитної лінії № 408711832, що був підписаний одноразовим ідентифікатором відповідачки HZVE (для підписання та укладання договору був відправлений код з смс на фінансовий номер телефону [NUMBER] , який належить [PERSON] ). Згідно з п. 4.1. договору кредитної лінії, з метою укладення цього договору позичальник, ознайомившись з правилами, заповнив заявку, вказавши всі дані, визначені в заявці як обов`язкові. При подачі заявки позичальник вказав суму грошових коштів, яку він бажає отримати одразу після укладення договору (перший транш) та строк оплати обов`язково платежу по процентам за користування кредитом. Протягом обраного строку застосуються спеціальні умови користування кредитом - дисконтний період. Позичальник має право ініціювати отримання другого та наступних траншів у межах максимально доступної позичальнику суми кредиту, що визначена кредитодавцем в результаті проведення перевірки кредитоспроможності позичальника. Сума кредиту що неповернута позичальником за цим договором у будь-який момент протягом строку його дії не може перевищувати максимального розміру кредиту, що встановлений кредитодавцем для продукту «СМАРТ» та який зазначається на офіційному сайті кредитодавця. Відповідно до 4.2. позичальник підтверджує, що вказав в заявці повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні кредитодавцю для прийняття рішення про надання чи ненадання кредиту, а також бажаний спосіб отримання кредиту. Позичальник зобов`язується оновлювати ці дані в особистому кабінеті не пізніше ніж протягом 3-х календарних днів з дня виникнення змін в таких даних. У 4.3. вказано, з урахуванням вимог законодавства про захист персональних даних, під час заповнення заявки, проставляючи відповідну відмітку у спеціальному полі на першій сторінці заявки, позичальник підтвердив, що ознайомлений з повідомленням про володільця персональних даних, склад та зміст зібраних персональних даних, права позичальника, визначені законодавством про захист персональних даних, мету збору персональних даних та осіб, яким передаються персональні дані враховуючи також інформацію про транскордонну передачу персональних даних, про спосіб обробки персональних даних, а також про те, що кредитодавець має право передавати персональні дані позичальника, повністю або частково, третім особам без повідомлення про це позичальника з метою належного виконання цього договору та відповідно до норм чинного законодавства України. 25.11.2024 між [PERSON] та ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» була укладена додаткова угода до договору № 408711832 від 22.11.2024, у якій сторони погодили отримання позичальницею другого траншу у сумі 10 000,00 грн, відповідно до чого, загальний розмір кредиту за договором буде складати 20 000,00 грн. Згідно з п. 1.2. додаткової угоди від 25.11.2024, безготівковий переказ цього та інших траншів за договором може бути здійснено за реквізитами платіжної картки позичальниці [NUMBER]. Не зважаючи на вказане вище, кредитодавець може на вибір позичальника також здійснювати надання траншів за договором за реквізитами платіжної картки вказаної безпосередньо у договорі чи за реквізитами платіжних карток вказаних у інших додаткових угодах до цього договору (за наявності). Відповідно до п. 1.4. додаткової угоди, з моменту отримання траншу вказаного у п. 1.1. договору, базова процентна ставка за договором (для суми всіх наступних траншів у рамках договору та для суми, яка вже є у користуванні) буде складати 0,98 % у день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним. Додаткова угода була підписана одноразовим ідентифікатором відповідачки 5964 (для підписання та укладання договору був відправлений код з смс на фінансовий номер телефону [NUMBER] , який належить [PERSON] ). Також 01.12.2024 між [PERSON] та ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» була укладена додаткова угода до договору № 408711832 від 01.12.2024, у якій сторони погодили отримання позичальницею наступного траншу у сумі 6 005,00 грн, відповідно до чого, загальний розмір кредиту за договором буде складати 26 005,00 грн. Згідно з п. 1.2. додаткової угоди від 01.12.2024, безготівковий переказ цього та інших траншів за договором може бути здійснено за реквізитами платіжної картки позичальниці [NUMBER]. Не зважаючи на вказане вище, кредитодавець може на вибір позичальника також здійснювати надання траншів за договором за реквізитами платіжної картки вказаної безпосередньо у договорі чи за реквізитами платіжних карток вказаних у інших додаткових угодах до цього договору (за наявності). Відповідно до п. 1.4. додаткової угоди, з моменту отримання траншу вказаного у п. 1.1. договору, базова процентна ставка за договором (для суми всіх наступних траншів у рамках договору та для суми, яка вже є у користуванні) буде складати 0,98 % у день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним. Додаткова угода була підписана одноразовим ідентифікатором відповідачки 9163 (для підписання та укладання договору був відправлений код з смс на фінансовий номер телефону [NUMBER] , який належить [PERSON] ). Ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначає, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Суд з`ясував, що позичальниця підтвердила, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення договору кредитної лінії № 408711832 від 22.11.2024 (оферти), невід`ємною частиною якого є правила надання грошових коштів та банківських металів у кредит ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» (інформація, яка надається споживачці до укладення кредитного договору), з якими вона попередньо уважно ознайомилася, та приймає умови кредитного договору. Указана обставина підтверджується підтвердженням укладання кредитного договору (а. с. 24-36). Договір був підписаний відповідачкою електронним шляхом - одноразовим ідентифікатором HZVE (для підписання та укладання договору був відправлений код з смс на фінансовий номер телефону [NUMBER] , який належить [PERSON] ). Таким чином, встановлені вище обставини, підтверджують факт укладання між сторонами кредитного договору та додаткових угод, шляхом використання позичальницею одноразового ідентифікатора, умовами яких було визначено суму кредиту, розмір відсотків, порядок повернення грошових коштів, та строк дії кредитних договорів, при цьому факт отримання грошових коштів підтверджується відповідними довідками про переказ грошових коштів на картку позичальника. Отже, суд уважає встановленою та доведеною належними доказами обставину укладення кредитного договору та додаткових угод між ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] з дотриманням вимог законодавства щодо укладення договорів в електронній формі та погодження його умов сторонами. Крім того, доведеним є і факт отримання відповідачкою від позивача кредитних коштів, позаяк указане підтверджується АТ «Сенс Банк», яке повідомило, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банком було відкрито платіжну картку № [NUMBER] рахунок до картки № [NUMBER] . За період з 22.11.2024 по 01.12.2024 року на платіжну картку № [NUMBER] було зараховано платежі у сумі 10 000,00 грн, 10 000,00 грн та 6 005,00 грн. Додаток про рух коштів по наведеній вище банківській картці за період з 22.11.2024 по 01.12.2024 підтверджує, що 22.11.2024 на рахунок [PERSON] поступили грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн, 25.11.2024 поступило - 10 000,00 грн та 01.12.2024 поступило ще 6 005,00 грн. До договору кредитної лінії № 408711832 від 22.11.2024 додаються додатки: додаткова угода від 25.11.2024 до договору № 408711832 від 22.11.2024, додаткова угода від 01.12.2024 до договору № 408711832 від 22.11.2024, правила надання грошових коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», заявка на отримання грошових коштів у кредит від 22.11.2024, паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ», також позивачем надані суду розрахунки заборгованості від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (первісний кредитор) та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». Усі вказані документи підписані відповідачкою електронним шляхом введенням коду з смс, яке було відправлено на фінансовий номер телефону, який належить позичальнику [PERSON] - одноразовими ідентифікаторами. 22.11.2024 у день укладення кредитного договору ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн на банківську картку відповідачки [NUMBER] . Указана обставина підтверджується платіжним дорученням від 22.11.2024, у якому зазначаються такі дані: платник - ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», код - 38569246, дебет рах. № [NUMBER] , сума - 10 000,00 грн, отримувач - картка/рах. № [NUMBER] , документ - [NUMBER] , код операції - 4b8e688a-0dbc-44dd-bfb0-7066dc309c56, публічний клкі - 1999504645, перерахування грошових коштів згідно договору № 408711832 від 22.11.2024, платіж виконано: ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно договору № 8662 від 27.06.2024. (а. с. 43) та довідкою ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», у якій повідомляється, що на виконання кредитного договору № 408711832 від 22.11.2024 укладеним між позичальником/отримувачем - [PERSON] , та кредитодавцем/платником - Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», кредитодавцем було ініційовано платіжну операцію, шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжної інструкції, а надавачем платіжних послуг з наступними реквізитами: надавач платіжних послуг платника: АТ КБ «ПриватБанк», код банку (МФО): 305299, код за ЄДРПОУ: 14360570, надавач платіжних послуг отримувача: АТ «СЕНС БАНК», код банку (МФО): 300346, код за ЄДРПОУ: 23494714, особа платника: ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», код ЄДРПОУ 38569246, особа отримувача: [PERSON], РНОКПП [NUMBER] , рахунок платника: [NUMBER] , транзитний рахунок для перерахування коштів отримувачу: [NUMBER] , рахунок/платіжна карта отримувача: [NUMBER] , термін дії: 02.2028, сума платіжної операції: 10 000,00 грн, ідентифікатор платіжної операції: 2550825443, дата ініціювання платіжної інструкції: 22.11.2024 15:57:24, дата завершення платіжної операції (проведення платіжної операції надавачем платіжних послуг): 22.11.2024 15.57:30. 25.11.2024 у день укладення додаткової угоди до договору № 408711832 від 22.11.2024 ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн на банківську картку відповідачки [NUMBER] . Указана обставина підтверджується платіжним дорученням від 25.11.2024, у якому зазначаються такі дані: платник - ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», код - 38569246, дебет рах. № [NUMBER] , сума - 10 000,00 грн, отримувач - картка/рах. № [NUMBER] , документ - [NUMBER] , код операції - 6095b7ae-f2f9-4a6b-bdeb-a73d3ef2a9f6, публічний клкі - 1999504645, перерахування грошових коштів згідно договору № 408711832 від 22.11.2024, платіж виконано: ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно договору № 8662 від 27.06.2024. (а. с. 44) та довідкою ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», у якій повідомляється, що на виконання кредитного договору № 408711832 від 22.11.2024 укладеним між позичальником/отримувачем - [PERSON] , та кредитодавцем/платником - Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», кредитодавцем було ініційовано платіжну операцію, шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжної інструкції, а надавачем платіжних послуг з наступними реквізитами: надавач платіжних послуг платника: АТ КБ «ПриватБанк», код банку (МФО): 305299, код за ЄДРПОУ: 14360570, надавач платіжних послуг отримувача: АТ «СЕНС БАНК», код банку (МФО): 300346, код за ЄДРПОУ: 23494714, особа платника: ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», код ЄДРПОУ 38569246, особа отримувача: [PERSON], РНОКПП [NUMBER] , рахунок платника: [NUMBER] , транзитний рахунок для перерахування коштів отримувачу: [NUMBER] , рахунок/платіжна карта отримувача: [NUMBER] , термін дії: 02.2028, сума платіжної операції: 10 000,00 грн, ідентифікатор платіжної операції: 2551976164, дата ініціювання платіжної інструкції: 25.11.2024 02:33:54, дата завершення платіжної операції (проведення платіжної операції надавачем платіжних послуг): 25.11.2024 02.33:58. 01.12.2024 у день укладення додаткової угоди до договору № 408711832 від 22.11.2024 ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало грошові кошти у розмірі 6 005,00 грн на банківську картку відповідачки [NUMBER] . Указана обставина підтверджується платіжним дорученням від 01.12.2024, у якому зазначаються такі дані: платник - ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», код - 38569246, дебет рах. № [NUMBER] , код операції - 5535049584, код авторизації - 449544 сума - 6 005,00 грн, отримувач - картка/рах. № [NUMBER] , документ - [NUMBER] , код операції - WTL44FIB1733050128681589 914de323-c639-4a27-9062-8e9c0edfaf0c, публічний клкі - 1999504645, перерахування грошових коштів згідно договору № 408711832 від 22.11.2024, платіж виконано: ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно договору № 8662 від 27.06.2024. (а. с. 44) та довідкою ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», у якій повідомляється, що на виконання кредитного договору № 408711832 від 22.11.2024 укладеним між позичальником/отримувачем - [PERSON] , та кредитодавцем/платником - Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», кредитодавцем було ініційовано платіжну операцію, шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжної інструкції, а надавачем платіжних послуг з наступними реквізитами: надавач платіжних послуг платника: АТ КБ «ПриватБанк», код банку (МФО): 305299, код за ЄДРПОУ: 14360570, надавач платіжних послуг отримувача: АТ «СЕНС БАНК», код банку (МФО): 300346, код за ЄДРПОУ: 23494714, особа платника: ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», код ЄДРПОУ 38569246, особа отримувача: [PERSON], РНОКПП [NUMBER] , рахунок платника: [NUMBER] , транзитний рахунок для перерахування коштів отримувачу: [NUMBER] , рахунок/платіжна карта отримувача: [NUMBER] , термін дії: 02.2028, сума платіжної операції: 6 005,00 грн, ідентифікатор платіжної операції: 2551976164, дата ініціювання платіжної інструкції: 01.12.2024 12:48:48, дата завершення платіжної операції (проведення платіжної операції надавачем платіжних послуг): 01.12.2024 12.48:51. Суд мав змогу ідентифікувати, що банківська карта з номером [NUMBER] належить відповідачці, позаяк вказаний вище рахунок також зазначався позивачем у п. 5.1. договору кредитної лінії № 408711832 від 22.11.2024, п. 1.2. додаткової угоди від 25.11.2024 та п. 1.2. додаткової угоди від 01.12.2024 та співпадає з інформацією від АТ «Сенс Банк». Первісний кредитор - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надіслав повідомлення [PERSON] про відступлення права вимоги, відповідно до якого, у зв`язку з невиконанням умов договору № 408711832 від 22.11.2024, право вимоги погашення заборгованості за договором з 24.02.2025 перейшло та належить ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», згідно з укладеним договором факторингом новий кредитор набуває статусу розпорядника персональних даних [PERSON] та зобов`язується здійснювати їх обробку відповідно до вимог чинного законодавства України у сфері захисту персональних даних. Позивач надав суду повідомлення від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» про дострокове розірвання договору, відповідно до якого у [PERSON] вже більше місяця є прострочена заборгованість по оплаті процентів за користування кредитом за договором. Тому на підставі п. 7.2.2. та п. 11.1. договору ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» повідомило відповідачці про дострокове розірвання кредитного договору № 408711832 від 22.11.2024 з 18.08.2025 та про необхідність оплати всієї суми заборгованості у розмірі 92 096,40 за банківськими реквізитами, які вказані у цьому повідомленні. Також позивачем надана суду досудова вимога, у якій повідомляється, що [PERSON] не виконала належним чином свої зобов`язання за кредитним договором № 408711832 від 22.11.2024, що є груби порушення чинного законодавства України, у зв`язку з цим ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» залучило АО «ЛІГА ЮРИДИЧНИХ ТЕХНОЛОГІЙ ТА ІННОВАЦІЙ» для примусового стягнення заборгованості у судовому порядку. Адвокатське об`єднання готує позовну заяву про стягнення заборгованості до суду і у разі відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення суду, сума заборгованості, яка підлягає стягненню, автоматично збільшиться на 10 % та можливе додаткове понесення інших супутніх витрат. З огляду на зазначене позивач пропонував відповідачці у цій досудові вимозі добровільно погасити заборгованість до подачі позовної заяви до суду. Строк дії договору на момент подання позову до суду закінчився, отже, позов не є передчасним, позивач підставно вимагає стягнути з відповідачки тіло кредиту у розмірі 26 005,00 грн. Щодо розрахунку заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами. Здійснивши перевірку розрахунків заборгованості суд встановив, таке: зважаючи на те, що денна ставка протягом дисконтного періоду, передбачена кредитним договором, зафіксована у паспорті споживчого кредиту, становить 0,31 % (тобто 10 000,00 ? 0,31 % = 31,00 грн у день), а також ураховуючи, що строк, протягом якого первісний кредитор - ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» нараховувало проценти - до 25.12.2024 включно складає 3 дні, розмір заборгованості за процентами має складати 93,00 грн за вказаний період. Також відповідно до п. 6.1. договору позичальник у будь-який час, протягом дисконтного періоду дії договору, може отримати черговий транш у межах визначеного кредитодавцем максимально доступного позичальнику розміру кредиту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, у тому числі при частковому погашення кредиту. Повернення кредиту у повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові транші, а договір вважається достроково припиненим шляхом його повного виконання. Так, 25.11.2024 ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачка уклали додаткову угоду, відповідно до якої [PERSON] надано другий транш у розмірі 10 000,00 грн, що сукупно буде складати 20 000,00 грн та 01.12.2024 між позивачем та відповідачкою було укладено ще одну додаткову угоду, згідно з якою [PERSON] було надано наступний транш у розмірі 6 005,00 грн, відповідно до чого, загальний розмір кредиту буде складати 26 005,00 грн. Таким чином відповідачці нараховувалися відсотки у розмірі 0,31 % на загальне тіло кредиту 26 005,00 грн протягом дисконтного періоду (30 днів), що разом становить 2 077,40 грн. Суд зважає на ту обставину, що строк, протягом якого могли нараховуватися такі проценти, передбачений договором, а саме п. 3.2. у якому зазначається, що сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена та у п. 8.7.2. у разі, якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2. договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів або здійснить поновлення дисконтного періоду, на період після 22.12.2024 кредитодавець надає позичальнику знижку у розмірі 10,20 % від розміру базової процентної ставки, відповідно до чого розрахунок витрат за кредитом може здійснюватися за індивідуальною процентною ставкою 0,88 % у день від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 321,93 % річних. Отже, кредитний договір було продовжено до 24.01.2025 (ще на 30 днів), оскільки [PERSON] , згідно з розрахунком заборгованості, здійснила платіж 22.12.2024 на суму 3 378,00 грн, яким сплатила відсотки за користування кредитними коштами за перший дисконтний період у розмірі 2 077,40 грн, 1 300,25 грн комісію за надання кредиту та тіло кредиту у розмірі 0,35 грн. Після чого кредитодавець почав нараховувати відсотки за індивідуальною процентною ставкою 0,88 % у розмірі 228,84 за кожен день користування (26 004,65 ? 0,88 % = 228,84 грн). З 25.01.2025 по 24.02.2025 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» почав нараховувати відсотки за користування кредитними коштами за базовою процентною ставкою у розмірі 0,98 грн за один день (228,84 ? 0,98 % = 254,85). Таким чином, розмір заборгованості відповідачки станом на 24.02.2025 (за період, який був погоджений сторонами як строк кредитування) складає: 26 004,65 грн - тіло кредиту, 16 391,02 грн - заборгованість за відсотками 13 002,33 грн - заборгованість за комісією. Суд уважає правомірним, нарахування відсотків позикодавцем відповідачці з 22.11.2024 по 24.02.2025 і саме таке право вимоги про стягнення процентів за користування кредитними коштами протягом 94 днів переуступив фактору у розмірі 26 004,65 грн - тіло кредиту, 16 391,02 грн - відсотки за користування кредитом та 13 002,33 грн - комісія за продовження користування кредитом. Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ТІЛІОН ПЛЮС» нараховувало [PERSON] відсотки з 25.02.2025 по 18.07.2025 у розмірі 254,58 грн (254,85 ? 144 = 36 698,40 грн), відповідно до ставки процентів, передбаченої у кредитному договорі. Суд бере до уваги нарахування процентів ТОВ «ТІЛІОН ПЛЮС», позаяк воно вчинялося у межах строку дії договору - по 22.11.2029 (5 років). Також ТОВ «ТІЛІОН ПЛЮС» здійснило списання штрафних санкцій, які вказані у розрахунку заборгованості у розмірі 1 302,33 грн та не включило їх до розміру позовних вимог. Зважаючи на засаду диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України), суд доходить висновку, що розрахунок заборгованості слід проводити без комісії за продовження користуванням кредитом - 1 302,33 грн. Таким чином, сума заборгованості за тілом кредиту та нарахованими процентами протягом строку кредитування становить 79 094,07 грн. 24.02.2025 між ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛЛІОН ПЛЮС» був укладений договір факторингу № МВ-ТП/23, у п. 2.1. якого визначено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за переліком у реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. У п. 2.4. зазначається, що зазначається, що наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту укладення реєстру прав вимог. Майбутнє право вимоги вважається переданим з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Фактором у даному договорі виступив позивач - ТОВ «ТАЛЛІОН ПЛЮС». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені у реєстрі боржників містяться у додатках до договору факторингу № МВ-ТП/23 від 24.02.2025 та є його невід`ємною частиною. Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до договору факторингу № МВ-ТП/23 від 24.02.2025, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло права грошової вимоги до відповідачки. 28.07.2025 АТ «Сенс Банк» надав інформацію стосовно рахунку [PERSON] , що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банком було відкрито платіжну картку № [NUMBER] рахунок до картки № [NUMBER] . За період з 22.11.2024 по 01.12.2024 року на платіжну картку № [NUMBER] було зараховано платежі у сумі 10 000,00 грн, 10 000,00 грн та 6 005,00 грн. Додаток про рух коштів по наведеній вище банківській картці за період з 22.11.2024 по 01.12.2024 підтверджує, що 22.11.2024 на рахунок [PERSON] поступили грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн, 25.11.2024 поступило - 10 000,00 грн та 01.12.2024 поступило ще 6 005,00 грн (а. с. 103-106). Суд уважає надані позивачем докази достовірними, допустимими, належними та такими, що у своїй сукупності підтверджують обставини, на які він покликається, в частині надання кредитних коштів та невиконання зобов`язань за кредитними договорами відповідачкою. А також суд вбачає за доведену ту обставину, що право вимоги належить позивачу відповідно до договору факторингу № МВ-ТП/23 від 24.02.2025 та позов не є передчасним. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач як на підстави заявлених вимог посилається на те, що слід стягнути з відповідачки на його користь заборгованість сукупно у розмірі 19 345,20 грн у зв`язку із порушенням зобов`язань за описаними вище кредитним договором. За статтею 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. У статті 14 зазначеного Закону виснувано: договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Визначення кредитодавцем можливості укладення договору про споживчий кредит здійснюється на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача. Кредитодавцю забороняється встановлювати плату за розгляд запиту (заяви) про укладення договору про споживчий кредит. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 612 цього кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Зібрані докази вказують на те, що 22.11.2024 [PERSON] уклала договір кредитної лінії № 408711832 з ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», права вимоги за яким у подальшому стали предметом договору факторингу, укладеному між ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛЛІОН ПЛЮС». За умовами кредитного договору відповідачці надавалися кредитні кошти, які вона зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ними у порядку, визначеному договором. Після закінчення строків кредитування відповідачка грошові кошти не повертала та не сплачувала відсотки за користування ними. У подальшому права вимоги кредитного договору, укладеним з [PERSON] , було відступлено за договором факторингу позивачеві. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.03.2021 року у справі №906/1174/18 (провадження №12-1гс21, п. 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Договір відступлення прав вимоги є ідентичним за правовою природою до договору факторингу. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальницею кошти в добровільному порядку ні ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (первісний кредитор), ні ТОВ «ТАЛЛІОН ПЛЮС» не повернуті, позицію відповідачки, яка жодних аргументів чи доказів для доведення протилежного не надавала, а також вимоги ч. 1 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що свідчить про порушення прав позивача, суд вважає, що право позивача на повернення заборгованості по тілу кредиту та нарахованих відсотках підлягає захисту в судовому порядку. Таким чином, відповідачка неналежно виконує взяті на себе зобов`язання за договором кредитної лінії № 408711832 від 22.11.2024 з ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Суд також бере до увагу позицію відповідачки, яка заяви по суті справи до суду не надавала, жодні обставини, викладені позивачем, не заперечувала, свої аргументи не наводила, у судові засідання не з`являлася. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що у цьому випадку мають місце порушення з вини відповідачки прав позивача щодо порядку погашення заборгованості та вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, шляхом стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» заборгованість за кредитним договором № 408711832 від 22.11.2024 у розмірі 79 094,07 грн, яка складається з 26 004,65 грн - заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за відсотками, нарахованими ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛЛІОН ПЛЮС» - 53 089,42 грн. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідачки; 2) у разі відмови в позові-на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з позовними вимогами ціна позову у справі становить 79 094,07 грн. Позовні вимоги задоволено повністю. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. За ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (постанова ВП ВС від 27.06.2018 у справі №826/1216/16). У постанові Верховного Суду від 20.10.2021 № 757/29103/20-ц виснувано, що витрати за адвокатські послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/ третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку із розглядом конкретної справи. На підтвердження укладення договору про надання правової (правничої) допомоги позивач надав копію такого договору № 5 від 02.12.2024, сторонами якого є ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та АО «Ліга юридичних технологій та інновацій» (в особі директора Патіюка В. В.). Крім того, позивачем надано додаткову угоду № 1291 від 07.08.2025 до про надання правової допомоги до договору № 5 від 02.12.2024, у якій сторони погодили, що вартість послуг Адвокатського об`єднання по супроводженню справи [PERSON] становить 5 000,00 грн, акт прийому-передачі наданих послуг, відповідно до якого адвокатське об`єднання надало позивачеві професійних послуг сукупно на 5 000 грн. Суд наголошує, що відповідачка не заперечувала стягнення судових витрат з неї на користь позивача, у т. ч. витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, не оспорювала їх розмір тощо. За таких обставин, суд дійшов висновку, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідачки прав позивача щодо порядку погашення заборгованості за кредитним договором та вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, шляхом стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» сукупно заборгованості 79 094,07 грн. Отже, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути: 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Судовий збір, який підлягає до стягнення з відповідачки на користь позивача складає: 2 422,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved