overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначив, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть його інтересам. 30.10.2025 до суду надійшов відзив відповідача, відповідно до якого вона не заперечує проти розірвання шлюбу та повідомила, що не проживає разом із чоловіком з вересня 2025року, сторони ведуть окреме господарство, фактично подружні відносини між нами припинилися. Подальше спільне життя з чоловіком відповідач вважає неможливим, примирення не бажає. До судового засідання представник позивача надав заяву з проханням розглядати справу без його участі та участі позивача, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Представник відповідача до судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі та участі відповідача, оскільки позовні вимоги визнає, просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували 09 грудня 2011 року у Центральному відділі управління РАЦС адміністрації міста Білгорода, актовий запис №2772. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв`язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр») через систему «Електронний суд» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №15.03.2025-100001799 від 15.03.2025 в сумі 18180 гривень. Позов мотивований тим, що 15.03.2025 між відповідачем та ТОВ «Споживчий центр» в електронному вигляді був укладений кредитний договір (оферти) №15.03.2025-100001799. В заявці до договору сторони погодили, що сума кредиту в розмірі 6000 грн надана на 168 днів до 29.08.2025, з процентною ставкою «Стандарт» (фіксованою) 1% за день користування кредитом, яка застосовується протягом 7 чергових періодів, та процентною ставкою «Економ» 0,5% в день, яка застосовується протягом усіх наступних чергових періодів; комісія, пов`язана з наданням кредиту, що складає 5% від суми кредиту становить 300 грн; комісія за обслуговування кредитної заборгованості, яка становить 300 грн у кожному з трьох черговий періодів, наступних за першим; неустойка 90 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. ТОВ «Споживчий центр» виконало зобов`язання за договором, надало можливість відповідачу розпоряджатись кредитними коштами. Відповідач кредит вчасно не повернув, у зв`язку з чим станом на день звернення з позовом до суду має заборгованість у розмірі 18180 гривень, з яких: 6000 гривень заборгованість за тілом кредиту, 7980 гривень заборгованість за процентами, 300 гривень комісія за надання; 900 гривень комісія за обслуговування, 3000 гривень - неустойка. 15.09.2025 суд відкрив провадження у справі, на підставі пункту 1 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Відповідно до вимог статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим, судовий виклик за зареєстрованим місцем проживання не вручений через відсутність адресата (рекомендоване повідомлення № R067023431324). Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 в справі №911/3142/19 сформував правову позицію, згідно з якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК). Враховуючи згоду позивача,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (далі - ТОВ «Свеа Фінанс») через систему «Електронний суд» звернулося до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 15.09.2024 ТОВ «Селфі Кредит» і відповідач [PERSON] уклали у формі електронного документа з використання електронного підпису договір про споживчий кредит №1769920, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 7300,00 грн, строком на 360 днів, зі сплатою процентів 1% в день та штрафу у випадку невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань щодо повернення суми кредиту та процентів у розмірі 1095 грн на четвертий день такого невиконання, та у розмірі 80,30 грн починаючи з п`ятого дня за кожний день такого невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань. На підставі договору факторингу №01.02-04/25\~від24.02.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» право вимоги\~за договором\~ про споживчий кредит №1769920 від 15.09.2024 перейшло до позивача. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань, позивач просить стягнути заборгованість за споживчим кредитом в сумі 31302,40 грн, з яких: 7300,00 грн основна сума боргу, 11826,00 грн заборгованість за процентами, 12176,40 грн пені, а також просив стягнути 2422,20 грн судового збору. 08.10.2025 суд відкрив провадження у справі, на підставі пункту 1 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 ЦПК України визначив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Відповідно до вимог статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим, судовий виклик за зареєстрованим місцем проживання не вручений через відсутність адресата. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 в справі 911/3142/19 сформував правову позицію, згідно з якою, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду. Враховуючи згоду позивача та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (далі - ТОВ «Цикл Фінанс») через систему «Електронний суд» звернулося до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 24.01.2020 АТ «ОТП Банк» і відповідач [PERSON] уклали кредитний договір №2028697740, на підставі якого відповідач отримала кредит в розмірі 12390,00 грн (10500,00 грн споживчі цілі + 1890,00 грн послуги страхування), строком на 36 місяців, зі сплатою 10% річних та щомісячної комісії у розмірі 3,99% від суми кредиту. На підставі договору факторингу №20/08/21\~від20.08.2021\~укладеного між\~АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» право вимоги за кредитним договором №2028697740 від 24.01.2020 перейшло до позивача. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань, позивач просить стягнути заборгованість за кредитом в сумі 22591,59 грн, з яких: 11990,80 грн основна сума боргу, 1784,67 грн заборгованість за процентами, 8816,12 грн комісії, а також просив стягнути 2422,20 грн судового збору та 6000 грн витрат на правничу допомогу. 05.09.2025 суд відкрив провадження у справі, на підставі пункту 1 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 ЦПК України визначив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, клопотав про розгляд справи у його відсутності, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Належним чином повідомлена відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, правом подати відзив на позовну заяву не скористалася. Скерований відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання судовий виклик не вручений у зв`язку із відсутністю адресата, що відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України є підтвердження належного сповіщення особи про судовий розгляд. Відповідач також отримала виклик в зареєстрований електронний кабін в підсистемі «Електронний суд». Враховуючи згоду позивача та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі - ТОВ «Укр Кредит Фінанс») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №1129-1473 від 22.12.2022 в розмірі 11000 гривень основного боргу, 44000 гривень - заборгованості за відсотками, всього 55000 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за умовами укладеного 22.12.2022 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] в електронній формі кредитного договору №1129-1473, позивач відкрив відповідачу кредитну лінію на суму 11000 гривень, строком на 300 днів, із застосуванням промо-ставки 2,00% в день, яка застосовується у базовий період, зниженої ставки 2,50% в день, стандартної 3,00% в день, яка застосовується протягом всього строку дії договору за виключенням строку використання права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань станом на 25.08.2025 загальний розмір заборгованості становить 108460 гривень, з яких: 11000 гривень заборгованість за тілом кредиту, 97460 гривень заборгованість за процентами. Застосувавши програму лояльності, позивач частково списав відповідачу борг за процентами на загальну суму 53460 гривень, тому до стягнення заявлено 55000 гривень заборгованості, з яких: 11000 гривень заборгованість за тілом кредиту та 44000 гривень заборгованість за процентами, а також процесуальні витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень. 15.09.2025 суд відкрив провадження у справі, на підставі пункту 1 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у заяві від 01.09.2025 просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився. Відповідно до вимог ст.128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим, судові виклики за зареєстрованим місцем проживання ( [ADDRESS] ) не вручені через відсутність адресата (рекомендовані повідомлення №R0610281876824, №R0610283052136, №R067024504570, №R067023438728). Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 в справі 911/3142/19 сформував правову позицію, згідно з якою, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду. Враховуючи згоду позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 12 серпня 2008 року шлюбу з [PERSON] . Неповнолітніх дітей від даного шлюбу у сторін немає. Свої вимоги обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними немає взаєморозуміння та постійно виникають сварки, вони байдужі до життя та проблем один одного. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 08 вересня 2025 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали суду з примірником матеріалів позову відповідач отримав 17 вересня 2025 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 08 вересня 2025 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК України, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 12 серпня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області, про що складено відповідний актовий запис за №73. Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем відзиву на позов чи заперечень у іншій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 12 листопада 2006 року шлюбу з [PERSON] , від якого у сторін є неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними немає взаєморозуміння та постійно виникають сварки, у зв`язку із чим з січня 2023 року шлюбні відносини між ними припинено, в кожного з них своє окреме життя, а шлюб існує лише формально. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 01 вересня 2025 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали суду з примірником матеріалів позову відповідач отримала 10 вересня 2025 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 01 вересня 2025 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подала. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК України, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 12 листопада 2006 року у Ростанській сільській раді Шацького району Волинської області, про що складено відповідний актовий запис за №2. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Довідкою Шацької селищної ради підтверджується, що [PERSON] дійсно проживає по [ADDRESS] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем відзиву на позов чи заперечень у іншій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що 01 листопада 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначида, що сумісне життя в них з відповідачем не склалося, шлюбні стосунки між ними припинені, подальше сумісне життя неможливе. У зв`язку з цим вона звернулась до суду та просила розірвати її шлюб з [PERSON] . Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 24 вересня 2025 року у вказаній цивільній справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначене судове засідання. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, заперечень проти розірвання шлюбу не має. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 01 листопада 2016 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Новоозерянської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, про що складено відповідний актовий запис за № 2 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відповідно ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Так, встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинені. Будь-яких заходів до примирення сторони не приймають. За таких обставин суд вважає, що родина сторін фактично розпалась та підстав для її збереження немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу протирічило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У зв`язку з викладеним суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати, задовольнивши таким чином позовні вимоги [PERSON] . На підставі ст. ст. 56, 105, 110 112, 120 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

Враховуючи те, що для складення повного тексту рішення потрібен значний час, суд вважає за можливе відкласти складення рішення у повному обсязі на десятиденний строк з дня оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України суд вважає за можливе обмежитись складанням скороченого (вступної та резолютивної частини) рішення. Відповідно до ч. 6 ст. 268 Складання повного рішення суду здійснити протягом десяти днів з дня завершення розгляду справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

У вересні 2025 року позивач звернувся до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що у шлюбі з відповідачкою перебуває з 2013 року. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , 2014 року народження; [PERSON] , 2019 року народження. Сімейне життя з [PERSON] не склалось, мають різні погляди на життя. Тривалий термін проживають окремо та шлюбних стосунків не підтримують. Оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам, просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 25 вересня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №\~1412. У судове засідання позивач не з`явився. У поданій позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Просив суд задовольнити позов та розірвати шлюб. У судове засідання відповідачка не з`явилась. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала. Просила суд задовольнити позов та розірвати шлюб. За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін на підставі поданих сторонами доказів. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Судом встановлено, що 25 вересня 2013 року між [PERSON] та\~ [PERSON] був\~зареєстрований шлюб\~у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №\~1412. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.\~110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При розгляді справ про розірвання шлюбу суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Дослідивши матеріали справи, обґрунтування позовних вимог суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, не проживають разом тривалий час, тому шлюб між ними може бути розірваним.

Outcome: approved