Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 23 червня 2025 року до Соборного районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТ ТУ Ю» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача обґрунтовує позовні вимоги тим, що 10 листопада 2021 року між ТОВ «КРЕДИТ ТУ Ю» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 20211110700396, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 10 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення до 09 листопада 2022 року зі сплатою 30 % на день за перший день користування кредитом та 0,415 % в день у інші дні користування кредитом. Загальний розмір кредиту за цим договором складає 13 000,00 грн., що включає суму визначену в п. 1.1 кредитного договору та суму авансових процентів, що повинні бути сплачені за рахунок кредиту відповідно до п. 3.4 кредитного договору. Станом на 20 червня 2025 року заборгованість відповідача складає 28 706,60 грн., з яких 13 000,00 грн. сума заборгованості за основою сумою отриманого кредиту та 15 706,00 грн. сума процентів, нарахованих відповідно до положень пункту 1.3 кредитного договору. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 червня 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Федоріщеву С.С. Згідно із вимогами ч. 8 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру та Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. Ухвалою судді від 24 червня 2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі. До суду 13 серпня 2025 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача. Представник позивача надав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановлені судом. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. 10 листопада 2021 року між ТОВ «КРЕДИТ ТУ Ю» та [PERSON] укладений кредитний договір № 20211110700396. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, ТОВ «КРЕДИТ ТУ Ю» зобов`язується надати [PERSON] грошові кошти у кредит в сумі 10 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором, з кінцевим терміном повернення до 09 листопада 2022 року включно. Загальний розмір кредиту за цим договором складає 13 000,00 грн., що включає суму визначену в п. 1.1 кредитного договору та суму авансових процентів, що повинні бути сплачені за рахунок кредиту відповідно до п. 3.4 кредитного договору. Цільове призначення кредиту: на споживчі потреби. Пунктом 1.3 кредитного договору визначено, що розмір процентної ставки за кредитом залежить від періоду її встановлення та складає: за перший день користування кредитом 30 % в день; з другого дня користування кредитом до кінця строку на який надається кредит 0,415 % в день. Тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору надання кредиту здійснюється відповідно до його цільового призначення шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на поточний рахунок/платіжну карту відповідача. Сума кредиту (його частина) перераховується відповідачу протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладання цього кредитного договору. На виконання вищевказаного пункту кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 13 000,00 грн. (з урахуванням авансових процентів), що підтверджується випискою по кредитному договору та платіжною інструкцією № 943529 від 11 листопада 2021 року. Пунктом 1.4 кредитного договору визначено, що строк на який надається кредит: з моменту надання по терміни, визначені у Графіку платежів, вказаному в пункту 1.5 кредитного договору, з кінцевим терміном повернення 09 листопада 2022 року. У відповідності до п. 1.5 кредитного договору, сторони погодили, що повернення кредиту та сплата процентів за його користування здійснюється згідно встановленого графіка (графік платежів). Таким чином, при укладанні 10 листопада 2021 року кредитного договору сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору, строки повернення коштів, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Підписавши кредитний договір, відповідач засвідчив, що він погодився з його умовами. Станом на 20 червня 2025 року заборгованість відповідача складає 28 706,60 грн., з яких 13 000,00 грн. сума заборгованості за основою сумою отриманого кредиту та 15 706,00 грн. сума процентів, нарахованих відповідно до положень пункту 1.3 кредитного договору. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Згідно із ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно із ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, оскільки позивачем до суду подано достатні та належні докази на підтвердження укладання кредитного договору, істотного порушення відповідачем його умов, існування заборгованості за укладеним договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а відтак, із відповідача на користь ТОВ «КРЕДИТ ТУ Ю» слід стягнути заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 28 706,60 грн. Оскільки вимоги позивача задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved