Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

26 серпня 2025 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява, у якій позивач, від імені якого діє представник Кротов О.Ю., посилаючись на статті 509, 633, 634, 714 ЦК України, Закон України «Про ринок електричної енергії», просить стягнути із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 8444,42 гривень та судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3028 гривень. Позов обґрунтовується тим, що ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» являється електропостачальником та виконує функцію постачальника універсальних послуг на території Київської області, отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 № 429. В силу пункту 13 розділу XVІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про ринок електричної енергії» та пункту 8 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, враховуючи факт споживання електричної енергії, між [PERSON] та ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з особовим рахунком № [NUMBER] від 01 січня 2019 року, шляхом приєднання до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого на офіційному веб-сайті позивача. Об`єкт постачання електричної енергії знаходиться за адресою: [ADDRESS] , співвласником якого є відповідач. Станом на дату звернення позивача до суду заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію становить 8\~444,42 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (а. с. 5-8). Ухвалою судді від 19 вересня 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 23 жовтня 2025 року (а. с. 39-40). Ухвалою суду від 23 жовтня 2025 року відкладено судовий розгляд справи на 10 листопада 2025 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України (а. с. 56-57). Позивач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. До суду в підсистемі «Електронний суд» від представника позивача Кротова О.Ю. надійшла заява, в якій він просив розгляд справи здійснювати без участі представника позивача, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач повторно в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за адресою зареєстрованого місця проживання, проте конверт повернуто до суду не врученим з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку [PERSON] , якому адресовано судову повістку разом доданими документами, за зареєстрованим місцем проживання, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву відповідач не надіслав, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не направив, причини неявки суд не повідомив. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 10 листопада 2025 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.04.2025 за № 420519372, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності, виданого 21.05.1996 ВП «Чорнобильська АЕС», на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину № 3-45, виданого 24.01.2022 державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Баглай А.І., розмір частки кожного складає 1/3 (а. с. 11). Відповідно до пункту 10 частини 1 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 року у Київській області утворено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Таким чином, [PERSON] , відповідач у справі, є співвласником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Згідно з інформацією № 15-08/1452, виданою 02.09.2025 Управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, за даними Реєстру Славутицької територіальної громади [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 38). За положеннями\~статей 319,\~322\~ЦК\~України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Статтею 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до частини першої, другої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» є електропостачальником, що отримав ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 № 429 (а. с. 9-10). Як вбачається з позовної заяви, 01.01.2019 між [PERSON] та ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] шляхом приєднання відповідача до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого на веб-сайті позивача. На підтвердження зазначених обставин позивачем до позовної заяви додано договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (редакція діє з 01.01.2019) з додатком № 3, який розміщений на офіційному веб-сайті ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК»( далі договір) (а. с. 26-30). Відповідно до пункту 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Згідно з\~пунктом\~2.3.\~договору обсяг\~проданої споживачу електроенергії визначається оператором системи розподілу. З пункту 5.1 договору вбачається, що споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком № 3 до цього Договору. Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни (пункт 5.7 договору). Пунктом 5.8. договору передбачено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Згідно з\~пунктом 5.9 договору , розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника (далі - спецрахунок). Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни. Пунктом 5.10 договору передбачено, що оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. На виконання умов укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, позивач здійснює постачання електричної енергії на об`єкт відповідача, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації № 2194 про фактичний обсяг розподіленої електричної енергії з 01.01.2019 по 30.06.2025, виданої 21.07.2025 АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО», споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в період з січня 2019 року по лютий 2024 року розподілялася електрична енергія (а. с. 12). Як вбачається з рахунків за електроенергію, сформованими позивачем на підставі отриманої інформації від АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО», які додані до позовної заяви, за період з березня 2021 року по лютий 2024 року відповідачу щомісяця нараховувалася до сплати сума вартості за спожиту електроенергію за адресою: [ADDRESS] , яка становить 8444,42 гривень (а. с. 17-25). З особової картки споживача [PERSON] з особовим рахунком № [NUMBER] , вбачається, що відповідач, як споживач, отримує від позивача, як ліцензованого енергопостачальника, електричну енергію з 01.01.2019, проте не здійснює сплату за її споживання, внаслідок чого у відповідача з липня 2019 року виникла заборгованість, яка станом на липень 29 лютого 2024 року становить 8\~444,42 гривень (а. с. 15-16). 27 листопада 2024 року ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» було направлено відповідачу [PERSON] претензію № 718, в якій він вимагав сплатити заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 8\~444,42 гривень, проте заборгованість відповідачем не сплачена (а. с. 13-14). Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від\~09.11.2017\~№ 2189-VІІІ,\~який введений\~в дію\~з 01\~травня 2019\~року,\~Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» електрична енергія - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу. Споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Частинами\~першою,\~другою статті\~56\~Закону України\~«Про ринок\~електричної енергії»\~передбачено,\~що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем і передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Зазначені положення кореспондуються з нормами статей 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якими встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а також обов`язок споживача на укладення договору на надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до пункту 13 розділу XVII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про ринок\~електричної енергії» під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 1 січня 2019 року вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої цієї статті). Згідно з частиною першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Відповідно до частин першої і другої статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Отже, за змістом даних норм відповідь особи про прийняття пропозиції укласти договір - акцепт повинна бути повною і беззастережною. В такому випадку особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом, автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні. За загальним правилом мовчання не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом. Згідно із статтею 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Наведені приписи закону свідчать про обов`язковість договору про надання житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість останнього відмовитись від укладання договору, а сам договір є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення такого у договорі або законі не висловив заперечень проти договору у формі мовчання. Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до підпункту 1.2.8. пункту 1.2. розділу І Правил № 312 постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому непобутовому споживачу або іншому споживачу, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. За змістом\~підпункту 1.2.15.\~пункту 1.2.\~розділу І\~Правил\~№ 312,\~для укладення\~договору шляхом\~приєднання до\~умов договору,\~друга сторона\~підписує заяву-приєднання. На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. Згідно з\~підпунктом 3.1.7.\~пункту 3.1\~розділу ІІІ\~Правил № 312, договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача за заявою-приєднання до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, розміщеної на офіційному вебсайті електропостачальника. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати паперовий примірник договору, підписаний з його боку. Електропостачальник зобов`язаний забезпечити споживачу дистанційний доступ до договору споживача про постачання електричної енергії, укладеного з використанням інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, додатків до нього, а також до електронних документів, створених у межах виконання договору, та інформації, пов`язаної з виконанням договору, у тому числі через особистий кабінет споживача на своєму офіційному вебсайті. Договір про постачання електричної енергії споживачу (договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг), укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, вважається таким, що укладений у письмовій формі». Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному вебсайті електропостачальника, договір укладається у письмовій формі шляхом підписання сторонами цілісного документа або обміну документами у порядку, встановленому Цивільним кодексом України та/або Господарським кодексом України та цими Правилами, у тому числі за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються, у письмовій формі, а у випадку укладення договору за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації у формі електронного документа та підписуються обома сторонами. На вимогу споживача електропостачальник має надати паперову копію договору, укладеного у формі електронного документа за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, засвідчену підписом уповноваженої особи електропостачальника у порядку, встановленому законом. У паперовій копії договору, укладеного у формі електронного документа за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, має міститися запис, що ця копія не є оригіналом договору, а є візуальним поданням електронного документа на папері (копією). Невід`ємною частиною договору між електропостачальником та споживачем, укладеного за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, є угода про електронний документообіг, укладена між споживачем та електропостачальником. Заява-приєднання подається споживачем у випадку приєднання до умов розміщеної на офіційному вебсайті електропостачальника комерційної пропозиції. Пунктом 7 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Таким чином, наявність правовідносин між сторонами за договорами постачання електричної енергії, отже і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з електропостачання, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач отримує послуги та має здійснювати оплату виставлених рахунків. Згідно з частиною третьою статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Зазначені положення кореспондуються з частиною другою статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою встановлені обов`язки індивідуального споживача, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Пунктом 4.12. розділу IV Правил передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач [PERSON] не відмовлявся від отримання послуг з постачання електричної енергії. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження направлення [PERSON] заперечень щодо договірних умов. Доказів неотримання послуг з постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , як і доказів того, що вказана квартира забезпечується електроенергією на підставі договору з іншим товариством, відповідачем суду не надано. Враховуючи, що у період з березня 2021 року по лютий 2024 року ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» надавало відповідачу послуги з електропостачання, надсилало споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач [PERSON] отримував послуги з постачання електричної енергії, то між сторонами виникли правовідносини за договором про постачання електричної енергії, а тому відповідач має обов`язок з оплати отриманих послуг, в тому числі за період з березня 2021 року по лютий 2024 року, в розмірі 8\~444,42 гривень. Наданий позивачем розрахунок заборгованості, наведений в особовій картці споживача [PERSON] , не спростований відповідачем, доказів споживання електричної енергії в іншому розмірі матеріали справи не містять. Враховуючи наведене, суд погоджується з правомірністю нарахованої заборгованості відповідачеві за надані послуги з постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , за період з березня 2021 року по 29 лютого 2024 року в сумі 8\~444,42 гривень, та вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі і стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за послуги з постачання електричної енергії за період з березня 2021 року по 29 лютого 2024 року в сумі 8 444,42 гривень. За змістом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції № 3918 від 02.12.2024, № 4387 від 15.08.2025 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 гривень (а. с. 1-2). Вказана сума судового збору була зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а. с. 3-4). Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3 028 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved