Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Адвокат Ворсуляк М.С., який діє в інтересах заявника [PERSON] звернувся до суду з заявою і просить встановити факт проживання [PERSON] однією сім`єю в цивільному шлюбі із спадкодавцем [PERSON] не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Свої вимоги заявник мотивує тим, що 02.04.2024 року [PERSON] звернулась до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області, із заявою в № 754/20-14 про прийняття спадщини після смерті громадянина [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , місце проживання на день смерті зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , на підставі якої заведена спадкова справа № 203/2024. Листом-роз`ясненням від 17.12.2024 року вих. №4051/02-14 державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Д. Грабовенко-Ворсуляк у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, які свідчили б про родинний чи шлюбний зв`язок із спадкодавцем. Заявнику рекомендовано звернутись до суду з питання підтвердження факту проживання спадкоємця однією сім`єю, оскільки заявниками у справі про встановлення факту проживання спадкоємця однією сім`єю можуть бути спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом так і за заповітом, і для яких у зв`язку із встановленням факту проживання спадкоємця однією сім`єю мають настати певні юридичні наслідки. Щодо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. З 1991 року [PERSON] постійно проживала із [PERSON] однією сім`єю в цивільному шлюбі. Сім`я проживала за адресою: [ADDRESS] , і на момент смерті [PERSON] , заявниця проживала разом із цивільним чоловіком за вказаною адресою. За своєю суттю «цивільний шлюб» - це спільне проживання чоловіка та жінки між якими склалися відносини, що притаманні подружжю, без реєстрації шлюбу в органах ДРАЦС. За час проживання однією сім`єю, цивільне подружжя проводило ремонтні роботи в квартирі, вели сумісно домашнє господарство, за сумісні кошти придбавали необхідні речі побутового характеру, витрачали кошти на харчування, покупку одягу та взуття, проявляли турботу та піклування за підтриманням здоров`я подружжя, купували необхідні ліки, проводили разом весь вільний час після роботи та у вихідні дні. Відносини між подружжям були дружні та відверті, разом підтримували дружні відносини із сусідами. За місцем проживання характеризувались з позитивної сторони, будь яких побутових конфліктів з боку заявниці та померлого [PERSON] не відбувалось. Сім`я завжди проявляла дружелюбність до близьких та сусідів, разом виховували сина заявниці та допомагали його сім`ї після одруження. Вказане підтверджується доказами Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може вернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому рядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Метою [PERSON] при зверненні до суду є встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, для успадкування майна спадкодавця. Представник заявника Адвокат Ворсуляк М.С. надав письмову заяву про розгляд справи без його та заявниці участі, наполягав на задоволенні заявлених вимог. Представник заінтересованої особи Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області у судове засідання не з`явився, але до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо задоволення вимог заяви не заперечували. Судом на підставі ч.2 ст.\~247\~ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , актовий запис № 993, виданим Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29.12.2023 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. 02.04.2024 року [PERSON] звернулася до Державного нотаріуса Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко-Ворсуляк Д.М. із заявою про відкриття спадщини, яку зареєстровано за № 568 та на підставі якої заведена спадкова справа до майна померлого під № 203/2024. Згодом, листом від 17.12.2024 року за № 4051/02-14 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутись до суду з питання підтвердження факту проживання однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ст.ст.76, 77, 79, 80, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Факт спільно проживання [PERSON] та [PERSON] , підтверджується наступними доказами. Згідно з довідками, виданими 06.03.2024 року за №№ 509, 510, 511 Усатівською сільською радою Одеського району Одеської області [PERSON] , який помер, був зареєстрований та проживав по день смерті за адресою: [ADDRESS] . На день смерті до складу сім`ї входили [PERSON] , яка зазначена як цивільна дружина. Також вказані відомості, що остання була зареєстрована та з 1991 року постійно проживала разом з померлим за вказаною адресою: [ADDRESS] , з яким вела спільне господарство, Відповідно до дослідженого Акту про встановлення факту проживання від 26.12.2024 року депутатом Усатівської сільської ради Сташок О.В. в присутності сусідів-свідків [PERSON] та [PERSON] встановлено, що громадянка [PERSON] з 1991 року постійно проживала з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з яким вела спільне господарство, проявляла постійну турботу, піклувалась його станом здоров`я, проводила поховання за власний рахунок. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала покази, що вони з заявницею проживають в невеликому селі, свідок працювала в сільській раді, померлий був сусідом. Підтвердила обставини проживання однією сім`єю. Пояснила, що померлому давали будинок і він його навіть оформив на сина нерідного йому заявниці, оскільки в них були відносини як у сина з батьком, допомагали разом його будувати. У померлого була онкологія і заявниця його доглядала, і вона ж його і ховала. Свідок [PERSON] також підтвердила обставини проживання однією сім`єю заявниці і померлого, який працював бригадиром, пояснила, що вони були сусідами, з ними жив також син заявниці. Свідок [PERSON] надав свідчення, що він знайомий з заявницею з 1989 року відколи приїхав в село Маринівку, також був знайомим особисто і з померлим, який працював в полеводчій бригаді, куди перейшла працювати заявниця, з того часу йому відомо, що заявниця і померлий були разом. Дітей спільних у них не було, однак він виховував сина заявниці і він помер на його руках. Судом досліджені фотокартки на яких в різний період та місцях зображена заявниця поряд з померлим, що підтвердили допитані свідки. Встановлення факту постійного проживання на момент відкриття спадщини, має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації заявницею своїх прав на оформлення спадщини. При цьому, судом не встановлено інших осіб, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] та заявили будь-які вимоги щодо спадкового майна та мають вищий пріоритет на спадкування (є спадкоємцями 1-3 черг). Згідно наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів нотаріусом копії матеріалів спадкової справи до майна померлого - заповіти від його імені не посвідчувались. Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до п. 21 вказаної Постанови при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги може належати жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі ст. 1261 ЦК України. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. У відповідності до ч.2 ст. 256\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Проаналізувавши усі наявні в матеріалах справи докази, суд вважає доведеним спільне проживання заявниці разом із [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу не менше п`яти років, тобто до моменту відкриття спадщини. Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги, викладені у заяві [PERSON] є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved