Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

[PERSON] в особі представника -адвоката Ольховик-Красільнікової Л.П. звернулась до суду з позовом до АТ «Державний ощадний банк України» та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просила стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 346 861 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є клієнтом АТ «Державний ощадний банк України», користується послугами Банку та розпоряджається коштами за платіжними картками № [NUMBER] (пенсійна картка) та № [NUMBER] (зарплатна картка) та відповідно має особисті карткові рахунки. 14.03.2022 року нею здійснено телефонний дзвінок на гарячу лінію АТ «Ощадбанк» з метою зняття ліміту користування картками за кордоном. Однак позивачу повідомили, що зателефонують пізніше. 14.03.2022 року о 10:45 год позивачу надійшов дзвінок з невідомого номеру [NUMBER] , відповівши на який позивач розмовляти відмовилась. Об 11:10 год надійшов дзвінок від АТ «Ощадбанк» з офіційного номеру [NUMBER] . Дзвінок тривав 48 хв. 54 сек. та під час такого позивачу говорили про зняття ліміту, користування коштами по картці № [NUMBER] (пенсійна картка) та повідомляли інформацію стосовно цього. При цьому з рахунку позивача почали зніматись кошти, про що позивач повідомила оператора, однак останній відповів, що позивачу паралельно відкрили віртуальну картку, а на заперечення позивача оператор казав, що кошти будуть збережені. Після тривалої телефонної розмови, протягом якої позивача просили залишатись на зв`язку, позивача повідомили, що ліміт користування коштами знято та картка готова для використання за кордоном. Після телефонної розмови позивач перевірила наявність коштів у відділенні Ощадбанку ТВБВ №10022/037 філії Хмельницького обласного управління АТ «Ощадбанк» та з`ясувала, що з рахунку знята велика сума коштів, так відповідно до виписки по картковому рахунку початковий баланс на плтіжній картці № [NUMBER] (пенсійна картка) був 306 900,29 грн, а залишилось 2, 42 грн. З метою повернення коштів позивач 14.03.2022 року звернулась з заявою до філії Хмельницького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України», у якій виклала всі обставини події. Крім того, 14.03.2022 року позивач звернулась до Хмельницького РУ ГУНП в Хмельницькій області з відповідною заявою. Згідно витягу з ЄРДР за даною заявою відкрито кримінальне провадження №12022243000000549 та наразі триває досудове розслідування. 15.03.2022 року позивач знову звернулась до ТВБВ №10022/037 філії Хмельницького обласного управління АТ «Ощадбанк», щоб з`ясувати чи залишились кошти на іншій її картці № [NUMBER] (зарплатна картка), про яку 14.03.2022 року під час телефонної розмови з АТ «Ощадбанк» за номером [NUMBER] взагалі не згадувала та знімати з неї ліміти не збиралась. Згідно історії операцій по цій картці з`ясувалось, що з неї без відома клієнта також була знята велика сума грошей, а саме 22 826,14 грн. З метою захисту своїх прав 15.03.2022 року позивач знову звернулась до Хмельницького РУ ГУНП в Хмельницькій області з відповідною заявою. Заяву прийняли та повідомили, що кримінальне провадження за даною заявою буде об`єднано з попереднім за №12022243000000549. Обидві картки № [NUMBER] (пенсійна картка) та № [NUMBER] (зарплатна картка), а також Ощад 24/7 були заблоковані після звернення позивача на гарячу лінію Банку 14.03.2022 року та 15.03.2022 року відповідно та повідомлення про шахрайські дії. Вважала, що неправомірне списання коштів з рахунку позивача є неналежним переказом, а позивач неналежним платником. Вказала на відсутність вини позивача, адже телефонні дзвінки надходили від офіційного телефонного номеру АТ «Ощадбанк», що мало наслідком сприйняття особи, яка телефонувала як офіційного представника банку. Представником відповідача подано відзив, згідно якого просила у задоволенні позову відмовити. Зазначила, що 16.01.2015 року у ТВБВ №10020/0528 філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» було укладено Договір №1017605 про відкриття та обслуговування рахунку та надання платіжної картки. У відповідності до п.1.1 Договору позивачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] (номер UBAN: [NUMBER] ) на умовах тарифного пакету «Зарплатний». Після перевипуску 19.04.2021 року відповідно до умов Договору - видано банківську платіжну картку № [NUMBER] . 21.12.2015 року у ТВБВ №10020/0528 філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» позивачем було підписано заяву №1178000 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно п.3.1 Заяви про приєднання до договору клієнт беззастережно приєднується до вказаного договору, згідно п. 3.4.1 Заяви позивачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] (номер UBAN: [NUMBER] ) на умовах тарифного пакету «Пенсійний» та відповідно до умов ДБО видано банківську платіжну картку № [NUMBER] . Номер мобільного телефону повідомлений клієнтом, який використовується банком для ідентифікації клієнта, надання сервісів через контакт центр банку, зокрема, послугу СМС інформування, та вважається фінансовим номером клієнта є номер [NUMBER] . Крім того, 14.03.2022 року в особистому кабінеті позивача системи «Ощад 24/7» були створені цифрові картки із відкриттям карткових рахунків, а саме цифрові картки № [NUMBER] рахунок [NUMBER] , № [NUMBER] рахунок [NUMBER] , № [NUMBER] рахунок [NUMBER] , № [NUMBER] рахунок [NUMBER] , № [NUMBER] рахунок [NUMBER] . Вказала, що відповідно п.12.23.1 Договору клієнт має можливість за допомогою системи ДБО «Ощад 24/7» ініціювати випуск цифрової картки. В результаті здійснення вдалої операції випуску цифрової картки здійснюється відкриття карткового рахунку та клієнт в системі ДБО «Ощад 24/7» отримує інформацію щодо номеру цифрової картки. CVV2/ CVC 2-код та термін дії цифрової картки надсилаються на фінансовий номер мобільного телефону клієнта. Номер карткового рахунку зазначається з заяві про відкриття рахунку та відображається в системі ДБО у відповідному розділі про інформацію щодо карткового рахунку. Також 14.03.2022 року в період часу з 11:23 год до 12:04 год через UKR KYIV MOBILE BANKING (система дистанційного обслуговування Mobile-банкінг "Ощад 24/7») за карткою № [NUMBER] (рахунок [NUMBER] ) відбулось тринадцять успішних операцій з переказу коштів на загальну суму 375 261 грн та одна операція з поповнення рахунку на суму 50 000 грн. Всі смс-повідомлення щодо проведення операцій надходили на фінансовий номер позивача [NUMBER] . З даних програмного забезпечення АТ «Ощадбанк» також встановлено, що за карткою № [NUMBER] (рахунок [NUMBER] ) 14.03.2022 року за період часу з 11:27 год. до 12:06 год. через UKR KYIV MOBILE BANKING (система дистанційного обслуговування Mobile-банкінг "Ощад 24/7») відбулось три успішних операції з переказу коштів на загальну суму 47 820 грн та одна операція об 11:25 год. з поповнення картки на суму 25 000 грн. Всі смс-повідомлення щодо проведення операцій надходили на фінансовий номер позивача [NUMBER] . З даних програмного забезпечення АТ «Ощадбанк» також встановлено, що за цифровою карткою № [NUMBER] (рахунок [NUMBER] ) 14.03.2022 року за період часу з 11:24 год. до 11:59 год. через UKR KYIV MOBILE BANKING (система дистанційного обслуговування Mobile-банкінг "Ощад 24/7») відбулось чотири успішні операції з переказу коштів на загальну суму 123 800 грн та одна операція об 11:24 год. з поповнення картки на суму 50 000 грн. Крім того, з даних програмного забезпечення АТ «Ощадбанк» також встановлено, що за цифровою карткою № [NUMBER] (рахунок [NUMBER] ) 14.03.2022 року за період часу з 11: 23 год. до 12:05 год. через UKR KYIV MOBILE BANKING (система дистанційного обслуговування Mobile-банкінг "Ощад 24/7») відбулось три успішні операції з переказу коштів на загальну суму 49 710 грн та одна операція об 11:23 год. з поповнення картки на суму 50 000 грн. З даних програмного забезпечення АТ «Ощадбанк» також встановлено, що за цифровою карткою № [NUMBER] (рахунок [NUMBER] ) 14.03.2022 року за період часу з 11:23 год. до 12:06 год. через UKR KYIV MOBILE BANKING (система дистанційного обслуговування Mobile-банкінг "Ощад 24/7») відбулось три успішні операції з переказу коштів на загальну суму 49 700 грн та одна операція об 11:23 год. з поповнення картки на суму 50 000 грн. З даних системи програмного забезпечення АТ «Ощадбанк» також встановлено, що за цифровою карткою № [NUMBER] (рахунок [NUMBER] ) 14.03.2022 року за період часу з 11:24 год. до 12:04 год. через UKR KYIV MOBILE BANKING (система дистанційного обслуговування Mobile-банкінг "Ощад 24/7») відбулось три успішні операції з переказу коштів на загальну суму 49 710 грн та одна операція об 11:24 год. з поповнення картки на суму 50 000 грн. З даних системи програмного забезпечення АТ «Ощадбанк» також встановлено, що за цифровою карткою № [NUMBER] (рахунок [NUMBER] ) 14.03.2022 року за період часу з 11:25 год. до 12:08 год. через UKR KYIV MOBILE BANKING (система дистанційного обслуговування Mobile-банкінг "Ощад 24/7») відбулось три успішні операції з переказу коштів на загальну суму 52 000 грн та шість операцій у той же період часу з поповнення каптки на суму 52 140 грн. 14.03.2022 року позивач з телефонного номеру [NUMBER] звернулась до контакт -центру АТ «Ощадбанк» і повідомила оператору про списання коштів з її картки та пояснила, що телефонувала до контакт -центру для внесення інформації про виїзд за кордон, де їй повідомили, що перетелефонують. Після дзвінка до контакт -центру їй надійшов дзвінок з невідомого номера [NUMBER], відповівши на який позивач розмовляти відмовилась. В подальшому зателефонували з офіційного номеру банку 0443630133 та для внесення інформації про виїзд за кордон попросили озвучити номер картки, термін дії та СVC -код. В розмові з оператором клієнт підтвердила, що розголосила дані пенсійної ПК № [NUMBER] . Особа, яка телефонувала до клієнта назвалась представником банка та повідомила, що потрібно дзвінки об`єднати в конференцію. Оператор за згодою клієнта заблокував платіжну карту № [NUMBER] з причини того, що інформація стала відома третім особам та уточнив у клієнта чи була розголошена інформація по іншим платіжним карткам, на що клієнт повідомила, що даних по іншим платіжним карткам не розголошувала. Додатково оператор заблокував та закрив обліковий запис Ощад 24/7 з причини, що клієнт не підтвердив операції в Ощад 24/7 та цифрові платіжні картки, по яким здійснено несанкціоновані операції. У цей же день позивач звернулась з заявою до Хмельницького РУ ГУНП в Хмельницькій області з заявою про вчинення кримінального правопорушення. 15.03.2022 року позивач з телефонного номеру [NUMBER] звернулась до контакт -центру АТ «Ощадбанк» та повідомила оператору про несанкціоноване списання коштів з її картки № [NUMBER] , яка була заблокована за згодою клієнта. Вказала, також, що вхід до системи дистанційного банківського обслуговування Mobil-банкінг «Ощад 24/7», операції з переказу коштів здійснені коректно, що можливо лише за наявності повного номеру банківської картки, CVC -коду, терміну дії картки та смс паролів, які направлялись на фінансовий номер позивача [NUMBER] і були відомі виключно їй, а виконані операції по списанню коштів були підтверджені за допомогою біометричної ідентифікації. Кошти з цифрових карток позивача перераховувались на інші карткові рахунки в АТ «Ощадбанк» та на картки в Ідея Банку, Кредобанку, Монобанку. З огляду на те, що позивач самостійно повідомила стороннім особам відомості, які надали можливість електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, наслідком чого стало переведення коштів з карткового рахунку, а також відсутності доказів вини банку, вважала, що відповідач не несе відповідальності перед позивачем за проведені операції по рахунку. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала. Суд, заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є клієнтом АТ «Державний ощадний банк України», на її ім`я відкрито поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та видано банківську платіжну картку № [NUMBER] . Крім того, позивачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Пенсійний» та видано банківську платіжну картку № [NUMBER] . Згідно витягу з ЄРДР від 14.03.2022 року 14.03.2022 року близько 11-20 год. невстановлена особа шляхом обману, під приводом надання дозволу зняття готівкових коштів за кордоном за допомогою платіжної картки «Ощадбанк» заволодів в [PERSON] наявними на платіжній картці «Ощадбанк» № [NUMBER] грошовими коштами, чим спричинила останній значної майнової шкоди, сума якої встановлюється. Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за № 12022243000000549 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України. Згідно відповіді АТ «Ощадбанк» від 20.01.2025 року №53/3-09/7520/2025 телефонні номери [NUMBER] , 0-800-210-800 є офіційними номерами контакт -центру АТ «Ощадбанк». Вихідні дзвінки з телефонних номерів [NUMBER] , [NUMBER] здійснюються без залучення співробітників контакт -центру банку автоматичною системою банку в рамках маркетингових компаній та для підтвердження реєстрації в системі дистанційного банківського обслуговування «Ощад 24/7», якщо така реєстрація була ініційована абонентом. Згідно відповіді АТ «Ощадбанк» від 07.02.2025 року №46/12-11/24330/2025/БТ, відповідач зазначає, що надати копії телефонних дзвінків клієнта [PERSON] , які відбулись з номеру телефона [NUMBER] до Контакт-центру Банку за 14.03.2022 року неможливо. При цьому вілповідач посилається на п.1.3 Порядку підтримки держателів платіжних карток через контакт-центр АТ «Ощадбанк» №21 від 30.05.2024 року, згідно якого записи розмов, доступ до яких забезпечується CRM-системою, зберігаються протягом одного року, якщо інше не передбачено окремими внутрішніми нормативними документами банку. Згідно інформації з автоматизованої системи АТ «Ощадбанк» щодо переказів коштів, наданої відповідачем, 14.03.2022 року вбачаються наступні операції, проведені не між власними рахунками позивача, зокрема, за карткою № [NUMBER] : об 11:28:30 год. -переказ через «Ощад 24/7» на картку Монобанку [NUMBER] на суму 20 000 грн, об 11:28:50 год. -переказ через «Ощад 24/7» на картку Монобанку [NUMBER] на суму 27 500 грн., об 11:36:17 год., об 11:37:40 год., об 11:41:24 год. -перекази через сервіси Укргазбанку, інформація про отримувача відсутня, на суму 2 909 грн, 9 692 грн та 2 960 грн відповідно. Крім того, 14.03.2022 року вбачаються наступні операції, проведені не між власними рахунками позивача, зокрема, за карткою № [NUMBER] : об 11:29:03 год. та об 11:29:22 год. -переказ через «Ощад 24/7» на картку Монобанку [NUMBER] на суму 27 500 грн та 20 000 грн. відповідно. 14.03.2022 року вбачаються наступні операції, проведені не між власними рахунками позивача, зокрема, за цифровою карткою № [NUMBER] : об 11:59:12 год. та об 11:59:35 год. - переказ через «Ощад 24/7» на картку Ідея банку [NUMBER] на суму 27 000 грн. та 9 800 грн. 14.03.2022 року вбачаються наступні операції, проведені не між власними рахунками позивача, зокрема, за цифровою карткою № [NUMBER] : об 11:39:46 год. та об 11:30:22 год. - переказ через «Ощад 24/7» на картку Монобанку № [NUMBER] на суму 27 500 грн та 21 500 грн. 14.03.2022 року вбачаються наступні операції, проведені не між власними рахунками позивача, зокрема, за цифровою карткою № [NUMBER] : об 11:30:52 год. та 11:31:08 год. - переказ через «Ощад 24/7» на картку Монобанку № [NUMBER] на суму 27 500 грн та 22 000 грн. 14.03.2022 року вбачаються наступні операції, проведені не між власними рахунками позивача, зокрема, за цифровою карткою № [NUMBER] : об 11:31:59 год та об 11:32:36 год. - переказ через «Ощад 24/7» на картку Кредобанку № [NUMBER] на суму 25 000 грн та 24 000 грн. 14.03.2022 року вбачаються наступні операції, проведені не між власними рахунками позивача, зокрема, за цифровою карткою № [NUMBER] : об 11:54:15 год. - переказ через «Ощад 24/7» на картку Донецького [NUMBER] в сумі 28 000 грн, об 11:55:35 год.- переказ через «Ощад 24/7» на картку Харківського [NUMBER] в сумі 22 000 грн, о 12:08:01 год. - переказ через «Ощад 24/7» на картку Донецького [NUMBER] в сумі 2 000 грн. Таким чином, всього операцій на суму 346 861 грн. В матеріалах справи також міститься роздруківка телефонних дзвінків (вхідні та вихідні) та смс -повідомлень (вхідних та вихідних) на номер [NUMBER] за період з 14.03.2022 року по 15.03.2022 року, надана ПрАТ «ВФ Україна» 15.10.2024 року. З останньої вбачається, що 14.03.2022 року абонент з номером телефону [NUMBER] (позивач) переважно спілкувалась з АТ «Ощадбанк», зокрема, 14.03.2022 року об 11:10 год., тривалість дзвінка 1800 с., об 11:40 год., тривалість дзвінка 1135 с., о 12:03 год., тривалість дзвінка 76с., о 12:10 год., тривалість дзвінка 57 с. При цьому, під час такого спілкування цього дня в період часу з 11:23 год. до 12:06 год. з банківських карток позивача відбувались відрахування на картки в інших банках та на інші карткові рахунки в АТ «Ощадбанк». Крім того, в судовому засіданні прослухано диск з аудіозаписом звернення позивача до контакт-центру АТ «Ощадбанк» 14.03.2022 року, наданий представником відповідача до відзиву на позов. Під час розмови з оператором позивач зазначає, що розголосила дані СVC-коду по картці № [NUMBER] , однак наголошує на тому, що була впевнена в тому, що розмовляє з представником банку, оскільки дзвінок на її номер телефону надійшов з офіційного номеру АТ «Ощадбанк», а саме [NUMBER] . Окрім цього, суду надано копію заяви -анкети позивача на відкриття рахунку та видачу платіжної картки від 16.01.2015 року, копію договору про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки №1017605 від 16.01.2015 року з додатками, копію заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) №1178000, копії заяв про відкриття рахунку за допомогою системи ДБО «Ощад 24/7» від 14.03.2022 року, витяги з автоматизованої системи АТ «Ощадбанк» про надходження смс-повідомлень та про перекази коштів, виписки по картковому рахунку позивача, витяг з ДКБО щодо «Умов надання послуг з використанням технічних засобів зв`язку». До правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню такі норми права. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Згідно з частинами першою-третьою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до частин першої-третьої статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом (стаття 1073 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2018 року в справі № 552/2819/16-ц (провадження № 61-1396св18) вказано, що: "користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Такий правовий висновок сформульовано в постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Посилання ПАТ КБ "ПриватБанк" на ту обставину, що відповідач порушив Умови та Правила надання банківських послуг, оскільки своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій, не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи зводяться виключно до припущень, що не мають доказового підтвердження. Позивач не довів того, що [PERSON] втрачала та/або сприяла незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Про результати службового розслідування за вказаним фактом ПАТ КБ "ПриватБанк" не надано відповіді. Суд касаційної інстанції враховує, що судами першої та апеляційної інстанцій встановлено факт звернення відповідача до банку про скасування спірної транзакції, а так само її звернення до правоохоронних органів з приводу вчинених стосовно неї шахрайських дій. Наведені обставини у сукупності свідчать про те, що у відповідача була дійсно відсутня воля на вчинення такого перерахування, а банком не заперечено факту її звернення з вимогою про скасування цієї транзакції. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом взято до уваги нерівний стан сторін у зазначених договірних відносинах, які є споживчими за своєю правовою природою. При цьому правові та фактичні можливості з доведення обставин справи належать переважно позивачу, доводи та підстави позову якого не були належним обґрунтуванні під час судового розгляду справи. Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, Верховний Суд виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є "слабкою" стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними". Аналогічний висновок наведений також у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16-ц (провадження № 61-17629св18). У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року в справі № 127/23496/15-ц (провадження № 61-3239св18) зазначено, що: "встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16-ц (провадження № 61-17629св18) зазначено, що: "сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції». У постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 зазначено, що: «відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, касаційний суд дійшов помилкового висновку про вину [PERSON] як підставу цивільно-правової відповідальності. Висновки судів про те, що операції щодо зняття з платіжної картки [PERSON] спірної суми супроводжувались правильним вводом ПІН-коду вказаної картки, а умовами договору від 5 лютого 2010 року передбачено обов`язок позивача щодо нерозголошення даного ПІН-коду, що виключає можливість задоволення позову про стягнення з банку на користь позивача спірної суми, є помилковими, оскільки такі висновки судів не свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року в справі № 127/23496/15-ц (провадження № 61-3239св18) зазначено, що «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. При вирішенні спору суди першої та апеляційної інстанції вірно прийняли до уваги правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 та від 11 березня 2015 року № 6-16цс15». Аналогічний висновок наведений також у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року в справі № 691/699/16-ц (провадження № 61-16504св18), на яку є посилання в касаційній скарзі. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 серпня 2020 року в справі № 766/19614/18 (провадження № 61-19350св19) вказано, що «суди попередніх інстанцій вважали недоведеним те, що [PERSON] ініціював збільшення кредитного ліміту за своїм картковим рахунком, здійснював спірні грошові перекази, а також що про ці операції його було повідомлено у момент їх вчинення. Встановивши такі обставини та врахувавши відсутність доказів того, що [PERSON] своїми діями або бездіяльністю сприяв втраті чи незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера та іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про зупинення нарахування процентів та штрафних санкцій [PERSON] по кредитній картці № [NUMBER] на розмір заборгованості 31 712 грн, яка виникла у зв`язку із неправомірним списанням без його волевиявлення кредитних коштів та подальшим нарахуванням на цю суму процентів і штрафних санкцій. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 та постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц (провадження № 61-1856св17), від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14-ц (провадження № 61-10469св18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 182/3171/16 (провадження № 61-24548св18), від 23 січня 2020 року у справі № 179/1688/17 (провадження № 61-12707св19). Колегія суддів також погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій про безпідставність транзакцій, які були здійснені в період із 02 год 32 хв по 04 год 14 хв 16 квітня 2018 року з використанням платіжної картки [PERSON] № [NUMBER], у зв`язку із чим залишок коштів по цій картці підлягає відновленню. Сама по собі відсутність вироку у кримінальній справі за фактом незаконного заволодіння невстановленими особами грошовими коштами із використанням карткових рахунків, відкритих на ім`я [PERSON], не є підставою для відмови у задоволенні позову». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22 (провадження № 61-8249св23) зроблено висновок, що «при відмові у задоволенні позову апеляційний суд вважав, що спірні операції позивачем вчинено за допомогою картки, яка була додана до сервісу Google Pay, який дозволяє безконтактне зняття готівки за допомогою засобів ідентифікації (паролі, QR-код, у тому числі сформований за допомогою системи інтернет-банкінгу, CVV/CVC-кодів, тощо), без розголошення яких інша особа, навіть перевипустивши сім-картку або маючи фінансовий телефон клієнта, не змогла б ні зайти до Приват24, ні змінити фінансовий номер клієнта, ні зняти чи переказати кошти з його рахунку. Апеляційний суд вказав, що невід`ємною частиною договору банківського обслуговування є Умови і правила надання банківських послуг, розміщені на офіційному сайті https://privatbank.ua/terms/ y мережі Інтернет, і саме клієнт несе повну відповідальність за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесених на картці даних (пункт 2.1.4.12.3. Умов), а також за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі, якщо його дії або бездіяльність призвели до розголошення ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію; апеляційний суд не врахував, що: саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними; суд апеляційної інстанції не звернув уваги, що матеріали справи не містять Умов і правил надання банківських послуг, підписаних позивачем, тому їх не можна розцінювати як частину договору банківського обслуговування; суд першої інстанції встановив, що відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування доводів позивача, не довів, що позивач, як володілець та користувач картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяла у доступі до її карткового рахунку чи надала інформацію третім особам, що дало змогу ініціювати платіжні операції; [PERSON] як користувач карток своїми діями чи бездіяльністю не сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Списання грошових коштів з карткових рахунків [PERSON] відбулося не за її розпорядженням і вона не повинна нести відповідальності за такі операції. Виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, позивач повідомила про цей факт банк та звернулася до правоохоронних органів». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 липня 2022 року у справі № 521/20764/20 (провадження № 61-4665св22) зазначено, що «апеляційний суд вважав, що клієнт несе повну відповідальність за операції проведені з фізичним пред`явленням його карти. Клієнт у свою чергу має право стягнути суму відшкодування з винних осіб встановлених в кримінальному порядку. Позивачем [PERSON] не надано суду належних, достовірних та достатніх доказів, які підтверджують порушення його прав діями банку, отже, позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають; апеляційний суд не врахував, що: саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними; тому апеляційний суд зробив передчасний висновок про скасування рішення суду першої інстанції та відмову в позові». Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України). У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначила представник позивача [PERSON] - адвокат Ольховик -Красільнікова Л.П., позивач була впевнена, що розмовляє з представником банку під час розмови 14.03.2022 року об 11:10 год., тривалість дзвінка 1800 с., оскільки дзвінок здійснено з офіційного номеру банку, а саме 380443630133, тому в розмові з представником банку повідомила СVC-код по картці № [NUMBER] . Суд зважає на те, що згідно роздруківки телефонних дзвінків та смс -повідомлень на номер [NUMBER] за період з 14.03.2022 року по 15.03.2022 року, 14.03.2022 року позивач спілкувалась з АТ «Ощадбанк», зокрема, 14.03.2022 року об 11:10 год., тривалість дзвінка 1800 с., об 11:40 год., тривалість дзвінка 1135 с., о 12:03 год., тривалість дзвінка 76с., о 12:10 год., тривалість дзвінка 57 с. При цьому, під час такого спілкування саме з представником банку цього дня в період часу з 11:23 год. до 12:06 год. з банківських карток позивача відбувались відрахування на картки в інших банках та на інші карткові рахунки в АТ «Ощадбанк». В подальшому цього ж дня позивач звернулась до відповідача з заявою про скасування спірних транзакцій, а так само звернулась до правоохоронних органів з приводу вчинених стосовно неї шахрайських дій, що свідчить про те, що у позивача була відсутня воля на вчинення таких перерахувань, а банком не заперечено факту її звернення з вимогою про скасування цих транзакцій. Суд враховує, що саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними; Аналогічні висновки наведено у Постанові Верховного Суду від 29 березня 2024 року у справі №456/4026/21. Відповідач не надав доказів та підтвердження того, що [PERSON] своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення відповідних платіжних операцій. З наданих виписок судом встановлено, що з карткових рахунків позивача списано належні позивачу грошові кошти у сумі 346 861 грн. З огляду на встановлені судом обставини, зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 3 468,61 грн, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved