Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

У серпні 2025 року представник позивача АТ «Таскомбанк» звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.07.2022 року між ТОВ «Центр фінансових рішень» та відповідачкою було укладено кредитний договір № 3485905618. Первісний кредитор свої зобов`язання за вищевказаним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредитні кошти в сумі 54 642 грн, з процентною ставкою 2,49 % річних та строком користування - 36 місяців. Права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення права вимоги. Станом на 12.05.2025 року заборгованість за кредитним договором № 3485905618 становить 76 872,01 грн, з них заборгованість по тілу кредиту - 54\~642 грн, заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) - 7,04 грн, заборгованість по\~щомісячним процентам\~(в\~т.ч.\~прострочена)\~ 22\~222,97\~грн. Однак, відповідачка своїх обов`язків за вищезазначеним договором не виконує належним чином, а тому просить стягнути з відповідачки на користь позивача кредитну заборгованість за кредитний договір № 3485905618 від 29.07.2022 року, яка станом на 12.05.2025 року становить 76 872,01 грн та судові витрати. Представник позивача у позовній заяві просить розгляд справи провести без його участі. Відповідачка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відзиву на позов не надала. У суді особисто ознайомилась із матеріалами справи та зробила фотокопії. Згідно \~ч.1\~ст.\~280\~ЦПК\~України,\~суд\~може\~ухвалити заочне\~рішення\~на\~підставі наявних\~у\~справі доказів\~за одночасного\~існування\~таких умов:\~відповідач\~належним\~чином повідомлений\~про\~дату,\~час\~і місце\~судового\~засідання; відповідач\~не\~з`явився\~в судове\~засідання\~без\~поважних причин\~або\~без повідомлення\~причин; \~відповідач\~не\~подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як було встановлено під час розгляду справи, 29.07.2022 року між ТОВ «Центр фінансових рішень» та відповідачкою було укладено кредитний договір № 3485905618 (а.с.9-10). 01.09.2021 року між АТ «Таскомбанк», як новим кредитором, та ТОВ «Центр фінансових рішень», як первісним кредитором, укладений договір про відступлення права вимоги № 01/09/21, відповідно до якого ТОВ «Центр\~фінансових рішень» відступило АТ «Таскомбанк» право грошової вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Позивач просить стягнути 76 872,01 грн заборгованості за кредитним договором № 3485905618 від 29.07.2022 року з підстав набуття права вимоги по ньому відповідно до договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021 року, укладеному між ТОВ «Центр\~фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк», при цьому станом на час укладення договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021 року даний кредитний договір № 3485905618 від 29.07.2022 укладений не був, у зв`язку з чим відступлення неіснуючих станом на 01.09.2021 року прав вимоги та майнових прав ТОВ «Центр\~фінансових рішень» суперечить\~ст. 514 ЦК України\~(до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом), тобто право кредитора за кредитним договором від 29.07.2022 року до АТ «Таскомбанк», - не перейшло, у зв`язку з чим позивач не набув прав кредитора по відношенню до відповідача [PERSON] по даному договору від 29.07.2022 року. Також судом враховується, що необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке і підтверджує дійсність вимог (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі №761/33403/17 (провадження № 61-12551св20). Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (п.132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі №910/12525/20, п.90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2023 у справі №910/19199/21). Відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-459цс17, яка є актуальною, що підтверджено ухвалою Великої Палати Верховного Суду у справі №761/33403/17 від 22 квітня 2021 року. З даних підстав позов задоволенню не підлягає. Враховуючи відмову у позові відсутні підстави для стягнення на користь позивача в порядку\~ст. 141 ЦПК України\~сплачених 2 422 грн 40 коп судового збору. При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Outcome: dismissed