Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 113\~786, 27 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 21 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» (далі Первісний кредитор, ТОВ «Стар Файненс Груп») та [PERSON] укладено кредитний договір № 18403-01/2024. 29 липня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 29072024, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки у розмірі 12\~931 грн, з яких: 7\~957, 50 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 4\~973, 50 грн сума заборгованості за відсотками. 21 січня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 31259-01/2024. 25 липня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 25072024, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки у розмірі 19 233, 48 грн, з яких: 9\~051 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 10\~182, 48 грн сума заборгованості за відсотками. 06 лютого 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 08451-02/2024. 19 вересня 2024 року між «ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 19092024, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки у розмірі 17\~000 грн, з яких: 8\~000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 9\~000 грн сума заборгованості за процентами. 16 квітня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 5928294. 30 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 30072024/2, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки у розмірі 18\~899, 64 грн, з яких: 4\~738, 24 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 10\~505, 70 грн сума заборгованості за процентами за користування кредитом, 3\~655, 70 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Також 01 лютого 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір Позики № 79597286. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки у розмірі 30\~752, 15 грн, з яких: 8\~486, 90 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 22\~265, 25 грн сума заборгованості за понадстрокове користування Позикою. Крім цього, 10 квітня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено Договір позики № 7229954. 11 січня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №11-01/2024, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки у розмірі 14\~970 грн, з яких: 4\~000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 6\~000 грн сума заборгованості за процентами за користування позикою, 4\~970 грн сума заборгованості за процентами на прострочену позику. Позивач указує, що за відповідними Договорами факторингу він набув право вимоги за усіма шістьма кредитними договорами, а тому, оскільки відповідачка взяті на себе зобов`язання щодо погашення кредитів та сплати відсотків за наведеними кредитними договорами не виконує, у неї виникла заборгованість за кредитами, що порушує права позивача, у зв`язку із чим позивач просить стягнути із відповідачки на свою користь заборгованість в загальному розмірі 113 786 гривень 27 копійок. Позовні вимоги обґрунтовує ст. ст. 509, 512, 525, 526, 530, 549, 599, 610-612, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 639, 641, 642, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦКУкраїни. Посилаючись на наведене, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 19 лютого 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в справі, постановлено розгляд справи проводити з повідомленням (викликом) сторін. 07 березня 2025 року до суду надійшла заява відповідачки [PERSON] про поновлення строку подання відзиву, оскільки має поважні причини для поновлення такого строку на подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 10 березня 2025 року поновлено [PERSON] строк для подання відзиву на позовну заяву. 13 травня 2025 року відповідачка подала до суду відзив на позов, у якому просила в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відмовити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у ньому. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку. Встановлено, що 21 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СтарФайненс Груп» (далі Первісний кредитор, ТОВ «Стар Файненс Груп») та [PERSON] укладено кредитний договір № 18403-01/2024. 29 липня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 29072024, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки у розмірі 12\~931 грн, з яких: 7\~957, 50 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 4\~973, 50 грн сума заборгованості за відсотками. 21 січня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 31259-01/2024. 25 липня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 25072024, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки у розмірі 19 233, 48 грн, з яких: 9\~051 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 10\~182, 48 грн сума заборгованості за відсотками. 06 лютого 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 08451-02/2024. 19 вересня 2024 року між «ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 19092024, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки у розмірі 17\~000 грн, з яких: 8\~000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 9\~000 грн сума заборгованості за процентами. 16 квітня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 5928294. 30 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 30072024/2, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки у розмірі 18\~899, 64 грн, з яких: 4\~738, 24 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 10\~505, 70 грн сума заборгованості за процентами за користування кредитом, 3\~655, 70 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Також 01 лютого 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір Позики № 79597286. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки у розмірі 30\~752, 15 грн, з яких: 8\~486, 90 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 22\~265, 25 грн сума заборгованості за понадстрокове користування Позикою. Крім цього, 10 квітня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено Договір позики № 7229954. 11 січня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №11-01/2024, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки у розмірі 14\~970 грн, з яких: 4\~000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 6\~000 грн сума заборгованості за процентами за користування позикою, 4\~970 грн сума заборгованості за процентами на прострочену позику. Судом установлено, що свої зобов`язання за вказаними вище кредитними договорами установи виконали у повному обсязі, оскільки видали [PERSON] вказані у договорах кредитні кошти. Також установлено, що відповідачка не виконує свої зобов`язання перед позивачем за вказаними кредитними договорами, в яких позивач набув право вимоги від кредиторів. З наданих позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунків заборгованості вбачається, що відповідачка має заборгованість: - за договором № 18403-01/2024 від 21 січня 2024 року за період з 29 липня 2024 року по 31 грудня 2024 року на загальну суму 12 931 гривень 00 копійок, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 7 957 гривень 50 копійок і заборгованість за відсотками 4 973 гривень 50 копійок; -\~за договором № 31259-01/2024 від 21 січня 2024 року за період з 25 липня 2024 року по 31 грудня 2024 року на загальну суму 19 233 гривень 48 копійок, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 9 051 гривень 00 копійок і заборгованість за відсотками 10 182 гривень 48 копійок. - за договором № 08451-02/2024 від 06 лютого 2024 року за період з 19 вересня 2024 року по 31 грудня 2024 року на загальну суму 17\~000 гривень 00 копійок, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 8 000 гривень 00 копійок і заборгованість за відсотками 9 000 гривень 00 копійок. - за договором № 5928294 від 16 квітня 2024 року за період з 30 липня 2024 року по 31 грудня 2024 року на загальну суму 18\~899 гривень 64 копійки, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 4 738 гривень 24 копійки, заборгованість за відсотками 10 505 гривень 70 копійок та заборгованість за неустойкою 3\~655 гривень 70 копійок. - за договором позики № 79597286 від 01 лютого 2024 року за період з 25 вересня 2024 року по 31 грудня 2024 року на загальну суму 30\~752 гривень 15 копійок, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 8 486 гривень 90 копійок і заборгованість за відсотками 22 265 гривень 25 копійок. - за договором позики № 7229954 від 10 квітня 2024 року за період з 18 вересня 2024 року по 31 грудня 2024 року на загальну суму 14\~970 гривень 00 копійок, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 4 000 гривень 00 копійок і заборгованість за відсотками 10 970 гривень 00 копійок. Відповідно до ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно\~до\~цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно з висловленою Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року в справі №6-979цс15 правової позиції «...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку\~погашення кредиту взагалі». Відповідачка не здійснювала свого зобов`язання зі сплати кредитних заборгованостей і на рахунки Первісних кредиторів, які вказані у кредитному договорі. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим\~для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором ст. 612 Цивільного кодексу. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зі змісту ст. 526 ЦК України вбачається, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача спростувати розмір існуючої заборгованості. Відповідачка [PERSON] на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості не надала альтернативного розрахунку, який би спростовував поданий стягувачем розрахунок. Також відповідачкою не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували погашення суми боргу. Щодо позовних вимог за Договором Позики № 79597286 від 01 лютого 2024 року, то суд зазначає таке. Судом установлено, що Договір Позики, право вимоги за яким нібито було набуто позивачем, датовано 01 лютого 2024 року, тоді як Договір факторингу № 14/06/2021 від 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено 14 червня 2021 року, тобто більше ніж за два з половиною роки до укладення безпосередньо самого кредитного договору. Відтак, суд уважає, що 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] не існувало жодних правовідносин, оскільки станом на дату укладення Договору факторингу № 14/06/2021 від 14 червня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не було кредитором відповідачки, відповідно права вимоги до такої ще не існувало, тому воно не могло бути передано до позивача у цій справі ТОВ «ФК «ЄАПБ». Договором факторингу № 14/06/2021 від 14 червня 2021 року передбачено, що боржники позичальники клієнта, яким клієнт надав позику, тобто які мають зобов`язання перед Клієнтом згідно з Договорами Позики, щодо внесення основної суми боргу (кредиту), плати за кредитом (плати за процентною ставкою), проценти за порушення грошових зобов`язань, а також будь-які представники Боржника, повірені, правонаступники, поручителі, інші особи, що взяли на себе обов`язок виконати (повністю або частково) зобов`язання щодо сплати заборгованості замість Боржника. За змістом п.1.1. Договору факторингу № 14/06/2021 від 14 червня 2021 року за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб-Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за Позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту, що зайвий раз підтверджує неможливість передачі за Договором факторингу № 14/06/2021 від 14 червня 2021 року прав вимоги за кредитними договорами, що будуть укладені в майбутньому. Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Згідно з ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Суд звертає увагу, що передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке існувало на момент передачі прав новому кредитору. Передати право вимоги за кредитним договором, який не укладений на момент укладення договору факторингу, неможливо. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 24.04.2018 року у справі № 914/868/17, відступлення майбутніх вимог можливе тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Суд констатує, що на час укладення такого договору сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином. У постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо). За таких обставин, суд доходить переконання, що передати право вимоги за зобов`язанням, яке взагалі не існувало на момент укладення Договору факторингу, неможливо, а тому право вимоги за Договором Позики до [PERSON] . Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуто не було, відтак останнє не набуло прав нового кредитора за Договором позики № 79597286 від 01 лютого 2024 року, а отже не має права пред`являти свої вимоги до відповідачки. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити у повному обсязі. Крім цього, надавши оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що нарахування та стягнення суми заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) в розмірі 3 655, 70 грн за договором № 5928294 від 16 квітня 2024 року є неправомірним, а позов в цій частині також не підлягає задоволенню, оскільки загальновідомою обставиною є те, що з 24.02.2022 по цей час в Україні діє воєнний стан. Враховуючи, що кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, то на правовідносини, які склались між сторонами, поширюється дія пункту 18\~Перехідних положень ЦК України. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ч. 1\~ст. 14 ЦК України). Відповідно до п. 18\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На кредитний договір розповсюджується дія пункту 18\~Прикінцеві та Перехідні положення ЦК України\~(згідно з висновками у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23, пр. 61-8279св23). Тлумачення пункту 18\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України\~свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2\~статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). В постанові Верховного Суду від 31.01.2024 №183/7850/22, пр. 61-14740св23, вказано, що тлумачення п. 18\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України\~свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2\~ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за неустойкою в розмірі 3 655, 70 грн є необґрунтованими, відповідно не підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідачки [PERSON] на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договорами про надання грошових коштів № 18403-01/2024 від 21 січня 2024 року, № 31259-01/2024 від 21 січня 2024 року, № 08451-02/2024 від 06 лютого 2024 року, № 5928294 від 16 квітня 2024 року та № 7229954 від 10 квітня 2024 рокуу загальному розмірі 79\~378, 42 грн. Відповідно до ч. 1 ст.\~141ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім цього, згідно з п. 3 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судові витрати покладаються, у разі часткового задоволення позову, на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином,\~з урахуванням\~наведених обставин\~та положень\~закону,\~витрати на\~сплату судового\~збору,\~які повинен\~сплатити відповідач\~позивачу,\~становлять 2\~112,\~33\~грн (3\~028,\~40\~грн *\~69,76%),\~що пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial