Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

Від імені та в інтересах [PERSON] до Суворовського (Пересипського) районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, звернулась адвокат Месропянцева Ольга Володимирівна. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 10 жовтня 2019 року між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 3456. Протягом перебування у шлюбі, виявилось, що подружжя має різні погляди на шлюб та сім`ю. Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного представник позивача просить: розірвати шлюб укладений між сторонами 10 жовтня 2019 року, актовий запис № 3456. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 28 травня 2025 року було задоволено клопотання представника відповідача адвоката Хлєбникової Наталі Анатоліївни про надання строку для примирення. Надано подружжю:\~ [PERSON] та\~ [PERSON] строк для примирення до 04.09.2025 року. Чергове судове засідання у справі призначено на 07 листопада 2025 року, сторони до суду не з`явились. На адресу суду 06.11.2025 року (вх. № 46955) надійшло клопотання за підписом представника позивача адвоката Месропянцевої О.В. щодо можливості розгляду справи за відсутності сторони позивача. Відповідно до поданої заяви представник зазначила, що сторони не примирились, у зв`язку з цим, позовна заява в повному обсязі підтримується позивачем (а.с.39-40). Також, на адресу суду 16.10.2025 року (вх. № 42832) надійшла заява за підписом представника відповідача, адвоката Хлєбнікової Н.А. відповідно до якої адвокат заначила, що позовні вимоги визнає, а тому просить розгляд справи провести за відсутності відповідача (а.с.42-43). Згідно положень\~ч.\~3\~ст.\~211\~ЦПК України\~учасник справи\~має право\~заявити клопотання\~про розгляд\~справи за\~його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані заяви та клопотання, дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 10 жовтня 2019 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 3456. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Свідоцтва про шлюб видане 10.10.2019 року, серія [NUMBER] (а.с.7). Згідно позову, дітей від шлюбу не має. Згідно заяви поданої адвокатами сторін, останні зазначили, що примирення не відбулось та таке є неможливим, а тому підтримують та визнають позовні вимоги. Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Нормами Сімейного Кодексу України передбачена добровільність шлюбу. Так, згідно ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, матеріалами справи встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та зазначає про не можливість примирення. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватися на примушуванні сторони до формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. З урахуванням того, що позивач на примирення категорично не згодна, строк наданий для примирення позитивного результату не дав, наміру відновити сімейні стосунки позивач не має, зазначила, що примирення не можливе а відповідач визнав позов, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя під час розгляду справи заявлено не було. З урахуванням задоволення позовних вимог, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968 грн. 96 коп.

Outcome: approved