Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

В травні 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з [PERSON] на користь позивача завдані збитки у розмірі 21 190,57 грн., судовий збір у розмірі 3028 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.08.2024 року о 14:15 в м.Миколаєві, вул. Херсонське шосе, 2, водій [PERSON] керував т/з Hyundai Accent д.н.з. [NUMBER] не обрав безпеченої швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з т/з ВМWХ3 д.н.з. [NUMBER] , який зупинився попереду. В результаті ДТП транспортний засіб ВМWХ3 д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження, а власник поніс матеріальні збитки. Згідно постанови Ленінського районного суду м.Миколаєва від 29.10.2024 року [PERSON] було визнано особою винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.05.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідач відзиву не надав. Судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядкуст. 280-281 ЦПК України. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін, відповідно дост. 247 ЦПК Українифіксування судового засідання технічними засобами не проводиться. Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини. 15.08.2024 року о 14:15 в м.Миколаєві, вул. Херсонське шосе, 2, водій [PERSON] керував т/з Hyundai Accent д.н.з. [NUMBER] не обрав безпеченої швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з т/з ВМWХ3 д.н.з. [NUMBER] , який зупинився попереду під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП/ отримав механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. До матеріалів справи додано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 15.08.2024 року о 15:00 за адресою: м. Миколаїв, вул. Херсонське шосе, 2. Згідно постанови Ленінського районного суду м.Миколаєва від 29.10.2024 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. До матеріалів справи додано поліс № СА/0267233 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на ім`я [PERSON] .. З доданого до матеріалів справи Наказу Моторного (транспортного) бюро України вбачається, що на ім`я [PERSON] перераховано 19 040,57 грн за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. З довідки №1 від 19.11.2024 про розмір відшкодування шкоди з Фонду захисту потерпілих вбачається, що щодо винуватця ДТП [PERSON] було направлено вимогу про відшкодування шкоди на суму 19 040,57 грн. До матеріалів справи додано звіт №168-24 про незалежну оцінку майна з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля ВМWХ3 д.н.з. [NUMBER] , з якого вбачається, що вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля ВМWХ3 д.н.з. [NUMBER] на дату ДТП - 15.08.2024 року становить 20 522,17 грн, з врахуванням ПДВ в запчастинах. До матеріалів справи додано квитанції про сплату на користь [PERSON] у сумі 19 040,57 грн, що становить відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Також, як вбачається з матеріалів справи, Моторним (транспортним) страховим бюро України (МТСБУ) залучено аварійного комісара, вартість послуг якого становить 2 150 грн. Виплата здійснена на підставі рахунку-фактури. Так, відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в ч.1 ст.1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч. 2 ст.1187ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За правилами ст.1188ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з п.6Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21.05.2024 № 3720-IX(далі по текстуЗакон № 3720-ІХ) дія положень цьогоЗаконупоширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цьогоЗакону. Жодне положення цьогоЗаконуне може збільшувати будь-які зобов`язання за будь-якими випадками, що мають ознаки страхових випадків за договорами страхування цивільно-правової відповідальності, укладеними відповідно до Закону України"Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"(Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 1, ст. 1 із наступними змінами). Станом на дату ДТП та проведення страхового відшкодування потерпілій стороні відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулювалисяЗаконом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст.979ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідност. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодування на умовах, передбаченихЗаконом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до положень пункту «а» ч. 41.1ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7ст.1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно дост. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як передбачено п. 38.2.ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Частиною 1ст. 1191 ЦК України, також, передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги регресу до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п.41.4 ст.41 вищевказаного Закону, МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного Фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин події, за якими може бути проведена регламентна виплата. До теперішнього часу відповідачем не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. Приймаючи до уваги те, що відповідачем з його вини заподіяна шкода т/з ВМWХ3 д.н.з. [NUMBER] у результаті дорожньо-транспортної пригоди, та зважаючи на здійснення позивачем виплати відшкодування потерпілій особі, то в позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача з відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 21 190,57 грн., тому позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн..

Outcome: approved