Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування вимог представник позивача, директор ТзОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" Гедзь О.В., зазначила, що 16.08.2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] , укладено Договір позики №75393741 умовами якого встановлено, що Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 1200,00 грн., строк позики - 14 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована), договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Вказує, що 17.08.2021 року між Позикодавцем та Позичальником за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду № 75393741 до Договору позики № 75393741, за умовами якої Позичальник збільшує суми позики на 2800,00 грн., таким чином загальний розмір позики становить 4000, 00 грн., додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Вказує, що відповідно до умов договору позики № 75393741 від 16.08.2021 року та додаткової угоди, та здійснені Відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають: -0 грн; - заборгованість за договором позики складає 12222,68 грн., зокрема: -4000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 8222,68 грн. - сума заборгованості за відсотками. Вказує, що 21.12.2021 року ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" уклали Договір факторингу № 2112 від 21.12.2021 року за умовами якого останній набув право грошової допомоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 75393741 від 16.08.2021 року. Окрім цього вказує, що 31.03.2023 року ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" та ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" уклали договір факторингу № 310323-ФМ від 31.03.2023 року за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 75393741 від 16.08.2021 року. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Договором позики №75393741 в розмірі 12222 гривні 68 копійок, а також судові витрати. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, у встановленому законом порядку. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.08.2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] , укладено Договір позики №75393741 умовами якого встановлено, що Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 1200,00 грн., строк позики - 14 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована), договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (а.с.10). Встановлено, що 17.08.2021 року між Позикодавцем та Позичальником укладено Додаткову угоду № 75393741 до Договору позики № 75393741, за умовами якої Позичальник збільшує суми позики на 2800, 00 грн., додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (а.с.11). Відповідно до довідки про ідентифікацію від 16.08.2021 року встановлено, що [PERSON] , уклав договір № 75393741 від 16.08.2021 року з Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" підписано одноразовим ідентифікатором 5inBCcPwzC (а.с. 23). Встановлено, що відповідно до умов договору позики № 75393741 від 16.08.2021 року та додаткової угоди, та здійснені Відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають: -0 грн; - заборгованість за договором позики складає 12222,68 грн., зокрема: -4000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 8222,68 грн. - сума заборгованості за відсотками. Встановлено, що 21.12.2021 року ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" уклали Договір факторингу № 2112 від 21.12.2021 року за умовами якого останній набув право грошовї допомоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 75393741 від 16.08.2021 року (а.с. 27, зворотній а.с. 27-31). Окрім цього встановлено, що 31.03.2023 року ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" та ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" уклали договір факторингу № 310323-ФМ від 31.03.2023 року за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 75393741 від 16.08.2021 року (а.с. зворотній а.с. 37-41). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України). Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно частини першої статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одним із видів договорів, є договір приєднання, яким відповідно до частини першої статті 634 Цивільного кодексу України є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як передбачено статтею 641 Цивільного кодексу України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно частини другої статті 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Вказаний договір укладений шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договорів, укладених в письмовій формі. Як вбачається із матеріалів справи, договором позики №75393741 укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов. Таким чином, беручи до уваги, що між сторонами у справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 1222,68 грн., тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТзОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому позов слід задовольнити та слід стягнути з відповідача, на користь позивача, заборгованість за Договором позики №75393741 в розмірі 12222 (дванадцять тисяч двісті двадцять дві) гривні 68 копійок. Крім того, відповідно до ст.137,141, ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved