Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суді з позовом до [PERSON] про визнання батьківства, третя особа Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а також просив внести зміни до актового запису про народження дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2015 року позивач знаходиться у фактичних сімейних стосунках з відповідачкою. Від цих стосунків сторони мають троє дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Спільну заяву про визнання батьківства до органів РАЦС вони не мали змоги подати, оскільки у матері дітей [PERSON] відсутні документи громадянина України. Народження дітей [PERSON] та [PERSON] зареєстровано у порядку ч.2 ст.135 СК України. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22 жовтня 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 січня 2025 року у даній справі призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта. Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних суддів» номер 4273-ІХ від 26 лютого 2025 року, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, змінено найменування Котовського міськрайонного суду Одеської області на Подільський міськрайонний суд Одеської області. 02 травня 2025 року на адресу суду надійшов висновок експерта №202 від 10 березня 2025 року судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи. Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 02 червня 2025 року поновлено провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 01 липня 2025 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Смірнов В.С. не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат Шевчук К.М. в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги визнають у повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник третьої особи, Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надала клопотання про розгляд справи у відсутності представника відділу та просили зазначити вказівку щодо необхідності виправлення прізвища та по батькові дитини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.135 СК України, якщо батьки дитини невідомі, державна реєстрація її народження проводиться за рішенням органу опіки та піклування, яким визначається прізвище, власне ім`я, по батькові дитини і відомості про батьків. Як було встановлено судом, у зв`язку з відсутністю документів, які посвідчують особу у матері дітей державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проведено відповідно до ч.2 ст.135 СК України 05 лютого 2020 року Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було складено відповідний актовий запис № 62 про народження [PERSON] , [INFO] , в графі батько вказано - [PERSON] та в графі мати - [PERSON] . Крім того, Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було складено відповідний актовий запис № 214 від 29 липня 2022 року про народження [PERSON] , [INFO] , в графі батько вказано - [PERSON] та в графі мати - [PERSON] . Як вбачається з витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 120, 133, 135 СК України №00025477634 від 05 лютого 2020 року державна реєстрація про дитину [PERSON] , [INFO] була проведена відповідно до ч.2 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження №00047065548 від 19 вересня 2024 року державна реєстрація про народження дитини [PERSON] , [INFO] була проведена відповідно до ч.2 ст. 135 Сімейного кодексу України (за рішенням органу опіки та піклування). Крім того, як вбачається з відомостей про відмітки зроблені в актовому записі, відомості про батьків дитини внесені відповідно до рішення №206 від 27.07.2022 року Подільської міської ради Подільського району Одеської області та заяви про державну реєстрацію народження дитини №1811 від 28.07.2022 року органу опіки та піклування виконавчого комітету Подільської міської ради Подільського району Одеської області Відповідно до висновку експерта №202 від 10 березня 2025 року судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, [PERSON] , [INFO] , може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,99999%, таким чином батьківство практично доведене. А також [PERSON] , [INFO] , може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,99999%, таким чином батьківство практично доведене. Відповідно до ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Згідно ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст. 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК ); у разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання запис про неї та про батька дитини вчинено за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина (ч.1 ст. 135 СК України); батьки дитини невідомі і запис про них у Книзі реєстрації народжень учинено за рішенням органу опіки та піклування (ч.2 ст.135 СК). Статтею 133 СК України встановлено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно з п. 12 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 за № 52/5 (далі-Правила) одночасно із заявою про державну реєстрацію народження пред`являються та в актовому записі про народження зазначаються: а) паспорти або паспортні документи, що посвідчують особи батьків (одного з них). Якщо документ, що посвідчує особу одного з батьків, з поважних причин не може бути пред`явлений, то орган державної реєстрації актів цивільного стану не вправі відмовити в державній реєстрації народження дитини. Відомості про другого з батьків у цьому разі зазначаються на підставі свідоцтва про шлюб. Дані про громадянство в актовому записі про народження та свідоцтві не заповнюються, про що робиться відповідний запис у графі "Для відміток" актового запису про народження. Надалі ці дані можуть бути доповнені відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану; б) паспорт або паспортний документ, що посвідчує особу заявника, у разі якщо державна реєстрація народження проводиться не батьками, а іншою особою; в) документ про шлюб батьків у разі реєстрації шлюбу компетентним органом іноземної держави. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.5 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним з батьків; особою, яка вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. В п.6 цієї ж Постанови зазначено, що в тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. А, відповідно до п.9 цієї ж Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У постанові Верховного суду від 16.05.2018р. (справа №591/6441/14-ц) також зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Верховний суд у постановах від 23.10.19, справа № 382/2559/15-ц, та від 19 вересня 2018 року справа № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорювання кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення від 07.05.2009р. у справі KALACHEVA v.russia, №3451/05, §34). Відповідно до висновку експерта №202 від 10 березня 2025 року судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, згідно якого встановлено, що [PERSON] , [INFO] може являтися біологічним батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,99999%, Таким чином батьківство позивач [PERSON] , [INFO] стосовно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] доведене. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні», що затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р. за №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства, - зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. А, відповідно до п.2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011р. за №96/5 і зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011р. за №55/18793, - рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно п.2.16.4. цих же Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства), в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. З огляду на п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] про визнання батьківства підлягає задоволенню. Суд також вважає, що встановлення батьківства не суперечить інтересам дітей, оскільки позивач є біологічним батьком дітей, і визнання його батьківства щодо [PERSON] та [PERSON] відповідатиме найвищим інтересам дітей, ст.ст. 3,18 Конвенції про права дитини 1989 року, яка захищає право дитини на сімейне життя і виховання, збереження сімейних зв`язків. При цьому, суд керується і рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Гаазе проти Німеччини» від 08 квітня 2014 року у п.83 якого зазначено, що "… якщо встановлено існування сімейних зв`язків, держава має діяти у такий спосіб, що буде розрахований на те, щоб дати таким зв`язкам розвиватися". Питання про судові витрати суд вирішує у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно пп.2 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На момент звернення з позовною заявою ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру складала 1211 грн. 20 коп. У позовній заяві об`єднані чотири вимоги немайнового характеру. Оскільки при зверненні з позовом до суду позивачем судовий збір не сплачено, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 4 844,80 гривень.

Outcome: approved