Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

У березні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що 29.11.2021 відповідач приєднався до умов та правил надання банківських послуг та уклав кредитний договір про надання кредиту в розмірі 15\~000 грн. строком на 17 місяців зі сплатою процентів в розмірі 75,00 щмісячно. Відповідач не виконав зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить 22\~315,40 грн. станом на 23.03.2025, у тому числі 13182,10 грн. заборгованість за кредитом, 9133,30 грн. заборгованість за відсотками. Просить стягнути вказану суму боргу. Відповідачем подано відзив на позов, у якому зазначає, що відповідач визнає позов в частині стягнення боргу за тілом кредиту. Стосовно нарахованих відсотків зазначив, що відповідач підписав заяву анкету про приєднання до Правил надання банківських послуг. При чому з самими умовами ознайомлений не був, бо вони не містять його підпису. У заяві-анкеті не зазначено розміру відсотків за користування кредитом. В наданому паспорті споживчого кредиту немає підпису відповідача, мається надпис про те, що паспорт підписаний простим електронним підписом, однак доказів на підтвердження цього не надано. Решта документів також не містить особистого підпису відповідача. Оскільки у заяві-анкеті відсутні умови щодо розміру відсотків, позивач не має права стягувати їх з відповідача. Відповідач є інвалідом 2 групи, а тому звільнений від сплати судового збору. У судовому засіданні відповідач та його представник заперечували проти позову із зазначених у відзиві підстав. Ухвалою суду від 04.04.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом установлено, що 29.11.2021 відповідач підписав (фізичним підписом) Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку (а.с. 5). У вказаній Заяві зазначено, що до укладення цієї угоди ознайомився з актуальними умовами і правилами надання банківських послуг (в т.ч. з правами та обов`язками) тарифами, паспортом споживчого кредиту та до укладення цієї угоди йому була надана повна інформація про фінансові послуги, у відповідності до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Також в цей же день відповідачем за допомогою простого електронного підпису за ідентифікатором підписано паспорт споживчого кредиту та заяву про надання послуги "Швидка готівка" , якими передбачено суму кредиту 15\~000 грн., строк кредиту 12 місяців та розмір відсоткової ставки 75% на рік. В цей же спосіб підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту, відповідно до якої визначено чисту суму кредиту та розмір відсотків за користування ним протягом строку дії договору за умови здійснення щомісячних ануїтетних платежів (а.с. 7) Як вбачається з копії меморіального ордера 29.11.2021 відповідачу банк перерахував згідно з договором від 29.11.2021 грошові кошти в сумі 15\~000 грн. (а.с. 9). З виписки по картковому рахунку та розрахунку заборгованості вбачається, що у періоді з 29.11.2021 по 29.04.2023 відповідач частково здійснював оплату за укладеним договором, відповідачу нараховувались відсотки за користування кредитом, а також пеня. Станом на 23.03.2025 загальний розмір заборгованості зазначено як 22\~315,40 грн, з яких 13182,10 грн. тіло, 9133,30 грн. відсотки. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «А-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Посилання позивача на Умови і Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Таким чином, суд дійшов висновку, що Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи, на які посилається позивач, не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови договору, які містяться в цих документах. Разом з цим, надані копія паспорту споживчого кредиту, заява про надання послуги «Швидка готівка» та таблиця обчислення загальної вартості кредиту, які були підписані відповідачем 29.11.2021 о 12:16, тобто пізніше, ніж він підписав заяву анкету (29.11.2021 о 12:07) свідчать про те, що сторонами було погоджено умови кредитного договору щодо розміру відсоткової ставки, суми кредиту та строку дії договору. Відтак, суд дійшов висновку про узгодження між сторонами договору таких умов, а відтак, і про наявність підстав для стягнення з відповідача відсотків за укладеним договором. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12. Як вбачається зі змісту погоджених та підтверджених матеріалами справи умов договору між відповідачем та позивачем, сторони погодили сплату процентів та строк, на який надається кредит 12 місяців зі строком повернення до 29.11.2022. Разом з цим, відповідно до розрахунку заборгованості відсотки за кредитним договором відповідач продовжував нараховувати і після закінчення строку його дії. Доказів пролонгації договору суду не надано. Відтак, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно нараховував відсотки на тіло кредиту у періоді з 30.11.2022 по 29.04.2023. Станом на 29.11.2022 розмір нарахованих відсотків становив 7671,53 грн. Саме цю суму суд вважає необхідним стягнути з відповідача. Відтак позов підлягає задоволенню у частині стягнення боргу за тілом кредиту 13182,10 грн. та за відсотками 7671,53 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку з частковим, на 93,45% задоволенням позовних вимог, а також враховуючи, що відповідач, як інвалід ІІ групи, звільнений від сплати судового збору, сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2263,72 грн. (2422,40грн. *93,45%) підлягає компенсації позивачу за рахунок держави.

Outcome: partial