Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Представник позивача адвокат Поліщук Ірина Миколаївна звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визначити [PERSON] додатковий строк терміном два місяці з дня набрання законної сили рішення суду, для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; судові витрати залишити за позивачкою. В обґрунтування вимог щодо предмета спору представник позивача покликається на те, що [INFO] померла тітка позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.12.2024. Відтак внаслідок її смерті відкрилась спадщина, яка складається із квартири [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] , є єдиною спадкоємицею, майна покійної [PERSON] , оскільки покійна не була одружена та і власних дітей у неї немає. [PERSON] є рідною сестрою матері позивачки, яка померла [INFO] . Одразу, після смерті тітки Позивачка почала збирати документи для прийняття спадщини, але їй було повідомлено, що під час дії воєнного стану всі строки продовжено, в тому числі строк для прийняття спадщини, тому вона має достатньо часу. 01.07.2025 позивачка звернулась за правовою допомогою до адвоката і довідалась, що у неї була невірна інформація, оскільки строк для прийняття спадщини встановлено шість місяців з моменту смерті спадкодавця. 14.07.2025 року, зібравши всі необхідні документи, Позивачка звернулась до Стрийської ДНК із заявою про прийняття спадщини, тобто через 6 місяців та 20 днів. Проте листом від 14.07.2025 № 534/02-14 державним нотаріусом Стрийської ДНК їй було повідомлено, що нею було пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини і для визначення додаткового строку для прийняття спадщини необхідно звернутися до суду. Оскільки спадкодавиця була одинокою особою, позивачка здійснювала постійний догляд за нею, опікувалась нею, коли та хворіла, а також займалась її похованням. В даному випадку, шестимісячний строк подання Позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті тітки сплив 24 червня 2025 року, тобто пропущений Позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. Крім того, на те, що Позивачка пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини, вплинуло пояснення посадової особи органу місцевого самоврядування про продовжені строки під час дії воєнного стану, що є також поважною причиною пропущення строку прийняття спадщини, визначеного законодавством. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні наведеним в позовній заяві. Позиція відповідача. Представник відповідача не скористався правом на подання відзиву, в судовому засіданні повідомила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, відповідач не претендує на спадкове майно. Позиція третьої особи. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. 25.09.2025 до суду надійшла заява від Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області, в якій третя особа просить розглянути справу без її участі на розсуду суду, самостійних вимог не має. Заяви та клопотання учасників справи. 13.08.2025 представником позивача [PERSON] подано клопотання про доручення до матеріалів справи копії архівної довідки від 18.07.2025 №К-497, виданої Центральним Державним історичним архівом України, м. Львів. 08.09.2025 представником позивача Поліщук І.М. подано клопотання про витребування в Стрийській державній нотаріальній конторі Львівської області копії спадкової справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 31.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09.09.2025 клопотання представника позивача\~задоволено, витребувано докази у Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області - належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (спадкова справа №348/2025 року). Ухвалою суду від 06.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги\~ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 19.11.1998 року Стрийським РВ УМВС України у Львівській області, вбачається, що такий видано на ім`я [PERSON] , [INFO] /а.с.6/. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24 грудня 2024 року Стрийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що 24 грудня 2024 року складено відповідний актовий запис №960 /а.с.7/. З копії лікарського свідоцтва про смерть №2/6 від 24.12.2024 вбачається, що [PERSON] померла [INFO] /а.с. 15/. З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Стрийським МРВУМВС України у Львівській області, вбачається, що такий видано на ім`я [PERSON] , [INFO] /а.с.8/. З копії довідки від 10.07.2025 №1158 про зареєстрованих в житловому приміщенні осіб, виданої комунальним підприємством «Управляюча компанія «Комфортний Стрий» вбачається, що [PERSON] , 1937 р.н. на день смерті [INFO] проживала і була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] /а.с.9/. З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.08.2010 серії [NUMBER] , виданого Стрийською міською радою, вбачається, що [PERSON] належить квартира за адресою [ADDRESS] , загальною площею 12,2 кв. м., на підставі рішення виконкому від 18.08.2010 №304 /а.с.10/. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 березня 1957 року, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] /а.с.10 зворот/. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 01 квітня 2023 року Стрийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що 04 листопада 2021 року складено відповідний актовий запис №784 /а.с.13/. З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 04 травня 1985 року Дідушицькою сільською Радою Стрийського району Львівської області, вбачається, що 04 травня 1985 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №9, прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] /а.с.13 зворот/. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27 грудня 1969 року Дідушицькою сільською Радою Стрийського району Львівської області, вбачається, що 27.12.1969 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №35, прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] /а.с.14/. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 січня 1967 року, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] /а.с.14 зворот/. З копії листа Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області від 14.07.2025 року №534/02-14, адресованого [PERSON] , вбачається, що Стрийська державна нотаріальна контора Львівської області на заяву [PERSON] №838 від 14.07.2025 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її тітки гр. [PERSON] , яка померла [INFO] (спадкова справа №348/2025 року), повідомляє, що оскільки заявник у встановлений законом шестимісячний термін не подала заяву про прийняття спадщини, то, згідно ст. 1272, 1274 ЦК України, їй необхідно звернутися в суд для визначення додаткового строку, достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини /а.с. 16/. З копії архівної довідки від 18.07.2025№К-497, виданої Центральним державним історичним архівом України, м. Львів, вбачається, що у фонді 201 «Греко-католицька митрополича консисторія, м. Львів», у метричній книзі греко-католицької парафії с. Дідушичі Малі Самбірського повіту Львівського воєводства зі записами про народження за 1926-1944 рр., про одруження, смерть за 1936-1937 рр., виявлено інформацію про народження під №43 за 1939 рік: [PERSON] , народжена та хрещена [INFO] , Батько: [PERSON] , син [PERSON] та [PERSON] , Мати: [PERSON] , донька [PERSON] ( [PERSON] ) та [PERSON] . З копії матеріалів спадкової справи після №348/2025 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] вбачається, що заява [PERSON] про прийняття спадщини надійшла 14.07.2025 о 10 год. 15 хв., інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не звертались. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до статей\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті\~1269, частини першої статті\~1270 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частинами першою, другою\~статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина 3 статті 1272 ЦК України). Зважаючи на наведене, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга\~статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах\~від 26 вересня 2012 року в справі № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року в справі № 6-1486цс15 і підтримана Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28 лютого 2018 року в справі № 318/1037/15, від 21 жовтня 2019 року в справі № 662/1724/18, від 24 січня 2020 року в справі № 192/1663/17. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постановах від 11 липня 2018 року в справі № 381/4482/16-ц (провадження\~№ 61-12844св18) та від 11 листопада 2020 року в справі № 750/262/20 (провадження\~\~№ 61-14038св20), від 28 березня 2022 року в справі № 750/2158/21 (провадження\~№ 61-753св22)\~\~Верховний Суд зробив висновки про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Водночас, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи спори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суди мають враховувати, що прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини потрібними є волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Підставою для визначення судом додаткового строку для подання заяви є виключно наявність поважних причин, тобто таких, які безумовно унеможливлювали вчинення особою дій по прийняттю спадщини. Такі причини та обставини мають існувати об`єктивно, тобто незалежно від особистих уявлень спадкоємця чи сприйняття ним певних фактів. Встановлений законом шестимісячний строк є цілком розумним та достатнім для вчинення спадкоємцем юридично значимих дій щодо прийняття спадщини, а тому причини, які об`єктивно унеможливлювали вчинення дій щодо прийняття спадщини, мають існувати протягом усього цього строку, або принаймні його істотної частини з такими наслідками, щоб протягом решти строку спадкоємець об`єктивно не мав змоги реалізувати своє право на прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:\~\~1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22, від 16 листопада 2023 року у справі № 523/4713/19. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі\~№ 129/1033/13 (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Цивільна справа вирішується з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри. За правилами доказування, визначеними статтями\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] померла тітка позивачки [PERSON] . Відповідно шестимісячний строк на прийняття спадщини після її смерті спливав 24.06.2024 року. 14 липня 2025 року [PERSON] звернулась до Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що [PERSON] пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Тобто пропущений позивачкою строк\~для\~подання заяви про\~прийняття спадщини є незначним. В обґрунтування позову представник позивача покликається на те, що позивачці було повідомлено, що під час дії воєнного стану всі строки продовжено, в тому числі строк для прийняття спадщини, пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним та складає 20 днів. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Суд враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~та статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Крім того, суд враховує, що відповідач Стрийська міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог. Також, з матеріалів спадкової справи вбачається, що інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не звертались. Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц. Слід звернути увагу, що у пункті 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент відкриття спадщини) було зазначено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року № 676/47/21 дійшов висновку, що пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 травня 2023 року № 469 пункт 3 виключено із постанови від 28 лютого 2022 року № 164. У постанові від 02 липня 2025 року у справі № 201/9865/23 Верховний Суд зазначив, що ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції неналежним чином оцінив доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька, не звернув достатньої уваги на перебування її за кордоном та вчинення нею дій, спрямованих на оформлення своїх спадкових прав (з`ясування строку для прийняття спадщини, прохання відповідача надіслати копію свідоцтва про смерть спадкодавця, направлення приватному нотаріусу листа, записування на прийом до консульських установ, розшук втраченого листа на пошті, направлення посвідченої в консульській установі заяви про прийняття спадщини в Україну), не врахував її посилання щодо нечіткості норм національного законодавства стосовно строку на прийняття спадщини у період дії воєнного стану, а також, що проміжок часу між закінченням строку прийняття спадщини та зверненням [PERSON] до нотаріуса й поданням позову у цій справі є незначним. Також, в постанові від 24 лютого 2025 року у справі № 343/581/24 Верховний Суд висловив наступну позицію: «Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи обставини, на які посилався позивач, та загальновідомі факти, суд апеляційної інстанцій дійшов загалом обґрунтованого висновку про наявність поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті дядька. В оцінці спірних правовідносин в цій справі Верховний Суд також звертає увагу на те, що у пункті 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на час відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] ) було зазначено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року № 676/47/21 дійшов висновку, що пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Позивач фактично довідався про те, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після отримання листа приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області від 14 вересня 2023 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії та у жовтні 2023 року він звернувся до суду з позовом до Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини та\~у зв`язку із тим, що постановою Івано-Франківського апеляційного суду\~від 08 лютого 2024 року у справі № 343/2670/23 йому відмовлено у задоволенні цього позову за складом осіб, позивач звернувся із цим позовом до суду». Аналогічні висновки\~наведено і\~в постанові Верховного Суду від 25 липня\~2024 року у справі № 748/2841/23, від 10 липня 2024 року у справі № 522/13476/23. Оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позивач з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини після смерті її тітки [PERSON] . Зокрема, слід визначити позивачці додатковий строк тривалістю у два місяці, який суд вважає необхідним та достатнім для подання нею заяви у відповідну нотаріальну контору про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO]

Outcome: approved