Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-09 00:00:00

Представник позивача адвокат Симоненко Т.В. 12.08.2025 звернувся до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. В уточненій позовній заяві вказав, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . [PERSON] на момент смерті була зареєстрована та проживала сама в будинку [ADDRESS] . Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем після померлої за заповітом. Бажаючи юридично оформити спадкові права на даний будинок позивач звернувся до Лубенської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка була мотивована тим, що за життя спадкодавець не здійснив первинну реєстрацію вище згаданого нерухомого майна, як наслідок не отримав правовстановлюючі документи на нього. Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, представник позивача просить суд визнати за [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , паспорт Серія [NUMBER] виданий Оржицьким РВ УМВС України в Полтавській області 12.05.1998 року, ІПН: [NUMBER] , право власності на спадкове майно, що за життя належало [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що складається з наступних будівель та споруд: Житловий будинок - А-1; Сарай - Б. В судове засідання учасники справи не з`явилися, направивши до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, а відповідач в своїй заяві позов визнав повністю. Від третьої особи до суду надійшов лист про розгляд справи без її участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд виходить з положень ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України про обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доведенню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і по яким у сторін і інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами являються будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення сторін та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних у якості свідків, пояснень свідків, письмових доказів, речових доказів, тощо. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.06.1970 (а.с.8). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.07.1986 (а.с.9). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.04.1997 (а.с.10). Згідно заповіту від 05.12.1995 посвідченого секретарем Староіржавецької сільської ради народних депутатів Оржицького району Полтавської області Тригуб Л.К., зареєстрованого в реєстрі за №30, [PERSON] все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на, що за законом матиме право, заповіла [PERSON] (а.с.67 звор. - 68). Відповідно до довідки № 15.13.1-17/130 від 15.04.2025 виданої виконавчим комітетом Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). З матеріалів справи та наданих\~Полтавським обласним державним нотаріальним архівом копій матеріалів спадкової справи №465 за 2005 рік, вбачається, що спадкоємцем за заповітом майна померлої [INFO] [PERSON] є [PERSON] . На частину спадкового майна, зокрема на земельну частку (пай) площею 4,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), та на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.12, 63-89). Разом з тим, державний нотаріус Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г.К. постановою № 1019/02-31 від 26.06.2025, відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими побудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що за життя спадкодавець не здійснив первинну реєстрацію вище згаданого нерухомого майна, як наслідок не отримав правовстановлюючі документи на нього (а.с.25). Належність спадкового нерухомого майна спадкодавцеві [PERSON] підтверджується зібраними у справі доказами. Відповідно до технічного паспорту до складу житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , входять наступні будівлі та споруди: Житловий будинок - А-1; Сарай Б (а.с.13-18). Згідно звіту про оцінку нерухомого майна - вартість вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 27185 грн (а.с.19-20). Таким чином, звернувшись до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, представник позивача надав відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні спадкових прав позивача, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно. Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду\~на вказані\~норми чинного\~законодавства,\~а також\~на те,\~що обставин,\~які б\~вказували,\~що спадкодавець\~за життя\~набув або\~володів спірним\~майном неправомірно\~в суді\~не встановлено;\~позивач оформити\~право на\~спадкове майно\~не має\~можливості у\~зв`язку\~з відмовою\~нотаріуса у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за заповітом\~з підстав\~відсутності правовстановлюючих\~документів на\~спадкове майно;\~будь-яких\~інших спадкоємців,\~які б\~претендували на спірне майно, судом не встановлено, враховуючи зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved