Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

До Самарівського міськрайонного суду міста Дніпра надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №0252/980/021593513/1 від 02 квітня 2018 року в розмірі 50892,52 грн, а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 02 квітня 2018року між АТ «ОТП Банк» (первісний кредитор) та [PERSON] був укладений кредитнийдоговір (Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №0252/980/021593513/1, на підставі якого банк взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку, надання картки держателю а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки. На картковий рахунок відкритий за заявою відповідача було встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою. За користування Кредитом Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами Банку та Інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до Договору. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки становить 5,00% в місяць. Відповідачем використано кредит в розмірі 29400,00 грн. 20.09.2024 рокуАТ «ОТП БАНК» уклало з ТОВ «СВЕА ФІНАНС» договір факторингу № 01.02-24/24, за яким АТ «ОТП БАНК» відступило позивачу право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №0252/980/021593513/1від 02 квітня 2018р., заборгованість якого на день подання позову до суду становила 50892,52 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 29400,00 грн., заборгованість за відсотками - 21942,52 грн. Вказану заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору позивач просить стягнути з відповідача. Відповідачем відзив на позов поданий не був. Ухвалою суду від 24 червня 2025 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280ЦПКУкраїни. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, перевірившипідстави позову. відзиву, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов наступних висновків. Судом установлено, що 02 квітня 2018 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір (Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №0252/980/021593513/1, на підставі якого банк надав позичальнику кредит, а позичальник отримав його на умовах, передбачених Кредитним договором. Відповідно до умов Кредитного договору банк взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку, надання картки держателю а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки. За користування Кредитом Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої погоджена при укладенні Заяви-анкети та становить 5,00% в місяць. На виконання умов договору АТ «ОТП Банк» виконав повністю всі зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту. Згідно з Звітом-рахунком відповідачем використано кредит в сумі 29400,00 грн. На підтвердження отримання відповідачем грошових коштів позивачем надано до позовної заяви розрахунок заборгованості за період з 02.05.2018 року по 09.09.2024 року. Банк виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачеві кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених Кредитним договором. Також до позовної заяви позивачем надано звіт-розрахунок за період з 02.05.2018 року по 09.09.2024по рахунку [PERSON] , яка містить відомості про використання відповідачем кредитних коштів, здійснення платежів з погашення боргу, що свідчить про існування договірних зобов`язань перед позивачем. Так, унаслідок порушення відповідачем зобов`язань зі своєчасного погашення заборгованості станом на 09 вересня 2024 року у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 50892,52 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 29400,00 грн., заборгованість за відсотками - 21942,52 грн. Отже, відповідачем порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. 20.09.2024 рокуАТ «ОТП БАНК» уклало з ТОВ «СВЕА ФІНАНС» договір факторингу № 01.02-24/24, за яким АТ «ОТП БАНК» відступило позивачу право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №0252/980/021593513/1 від 02 квітня 2018р.. У ч. 1 ст. 526 ЦК Українипередбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч. 1ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальникзобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2ст.1050 ЦК Україниправо кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція підтверджується правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 року по справі №310/11534/13-ц, від 04червня 2013 року по справі 916/190/18, від 08 листопада 2019 року по справі127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року по справі 536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року по справі 522/1528/15-ц. Таким чином, позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Уст.512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно дост.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора взобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1ст.516 ЦК). Згідно зі ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У ч.1 ст.1078 ЦК Українизакріплено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, що в даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо порядку погашення заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку про задоволення позову, шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «СвеаФінанс» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 50892,52 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 29400,00 грн., заборгованість за відсотками - 21942,52 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved