Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

ТОВ «ВІН ФІНАНС» звернулося до суду з позовом, в якому просить поновити строк позовної давності, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №L1672012 від 22.11.2018 в загальному розмірі 22831,00 грн., яка складається з: суми заборгованості 15416,00 грн., суми інфляційних втрат 6028,83 грн., суми 3% річних 1386,17 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22.11.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» укладено договір кредитної лінії №L1672012 з [PERSON] . В інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «Дінеро» присвоєно номер №L1672012, паралельно з номером договору №AG5149341, який зазначено в документах (на сайті) кредитора. Договір укладено в електронній формі. Первісний кредитор виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти, натомість позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості становив 22831,00 грн, з них: тіло кредиту становить 15416,00 гривень, сума збитків з урахуванням 3% річних- 1386,17 грн., сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 6028,83 грн. 01.07.2019 між ТОВ «ФК «Дінеро» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №01072019, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за договором кредитної лінії №L1672012, за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора відносно Відповідача. Станом на дату укладення договору №01072019 від 01.07.2019, сума заборгованості Відповідача перед новим кредитором становить 15416,00 грн. В період з 01.07.2019 по 09.05.2025 по кредитному договору №L1672012 від 22.11.2018 надходження коштів на користь нового кредитора становить 6300,00 гривень. Тому, враховуючи вищезазначене, сума заборгованості за відступленим правом вимоги становить 15416,00 грн. Зазначає, що 25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» протоколом №1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ВІН ФІНАНС». Наказом №55-к від 25.07.2024 на виконання Протоколу №1706 від 25.07.2024 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів Товариства. Станом на день подачі позовної заяви відповідач продовжує ухилятися від належного виконання зобов`язань, відтак позивач змушений звернутись до суду. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, згідно якої просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу за її відсутності. Крім того, надала заяву про застосування строку позовної давності, вказавши, що на підставі доступної їй інформації та банківських виписок, може припустити, що предметом цього позову є зобов`язання, за яким останній платіж з її боку було здійснено 15 вересня 2020 року. Після цієї дати жодних письмових звернень, претензій або повідомлень від ТОВ «ВІН ФІНАНАС» чи інших осіб вона не отримувала. Жодних правовідносин із цим підприємством вона не укладала, жодного договору з ними не підписувала, а отже, відповідачу нічого не відомо про правомірність їхніх вимог. Разом з тим, враховуючи, що з моменту останнього ймовірного платежу прийшло понад 3 роки, та згідно зі статтями 256,257, 267 ЦК України строк позовної давності сплив 15 вересня 2023 року. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Як встановлено судом, між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» укладено договір кредитної лінії №L1672012 (№AG5149341) від 22.11.2018. Договір укладено в електронній формі. Це та інші дані щодо кредитного договору зазначено у довідці про ідентифікацію особи позичальника, яка передана разом з іншими документами до ТОВ «ВІН ФІНАНС» на підставі договору про відступлення прав вимоги. З довідки про ідентифікацію вбачається, що [PERSON] 22.11.2018 подала заявку на отримання кредиту та на її фінансовий номер телефона, який був вказаний нею, було відправлено Otp-пароль 134590 та 975572. Відповідно до п.2.1.2. договору [PERSON] , ввівши Otp-пароль підтвердила, що приймає та підписує пропозицію та підтверджує укладення Договору на основі загальних умов кредиту. Згідно п.3.1. договору, Кредитор зобов`язався надати кредит Позичальнику в межах лінії кредитної лінії, на основі Заяви Позичальника та за умови їх схвалення, а Позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю Суму наданого кредиту. Відповідно до п.4.1. договору, за користування сумами, які надаються в якості Кредиту за Договором та в межах Ліміту кредитної лінії, Позичальник повинен сплачувати Кредитодавцю Відсотки по Кредиту за відсотковою ставкою, яка зазначається в Спеціальних умовах Кредиту. Оплата Відсотків по кредиту здійснюється до останнього Терміну оплати. Відсотки по Кредиту обчислюються за весь період часу, коли Кредит використовувався Позичальником, починаючи з першого з дня надання Кредиту та закінчуючи днем, коли всю суму наданого кредиту було повернуто Кредитодавцю для короткострокового кредиту, або закінчуючи днем, коли повну суму відповідного Договірного платежу, встановлено в Графіку платежів, було сплачено Кредитодавцю для довгострокового кредиту. Ставка відсотків за Кредитом є змінюваною і залежить від тривалості Кредиту. Згідно із п.4.2. договору якщо Позичальник не погасив Кредит до останнього дня Терміну оплати, Позичальник повинен сплатити Штраф, який обчислюється як відсоток, зазначений у Спеціальних умовах Кредиту, що застосовується до простроченої суми наданого Кредиту - для Короткострокового Кредиту, або суми відповідного Договірного платежу, виходячи з Графіку платежів - для Довгострокового Кредиту, після закінчення Терміну оплати, на вимогу Кредитодавця та у відповідності з такою вимогою: в повній сумі Штрафу разовим платежем або частинами у встановлені вимогою дати. В будь-якому випадку, розрахунок Штрафу не повинен перевищувати максимального розміру Штрафу, передбаченого Законодавством. Відповідно до спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії №AG5149341, ліміт кредитної лінії становить 8750,00 гривень. Потенційний ліміт кредитної лінії - 20000,00 гривень. Сума кредиту (надана сума кредиту) 8700,00 гривень. Загальна вартість кредиту 10397,00 гривень. Реальна річна відсоткова ставка 234%. Відсоткова ставка в день початково зазначеної тривалості кредиту 0,65%. Штраф, якщо є 50%. Комісія за підготовку та направлення документів/повідомлень у зв`язку з простроченою заборгованістю в день становить 130,50 гривень. 01.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дінеро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір про відступлення прав вимоги №01072019, відповідно до якого, ТОВ «ФК «Дінеро» передає (відступає) ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за плату, а ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» приймає належні ТОВ «ФК «Дінеро» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами вказаними у Реєстрах Боржників, укладеними між ТОВ «ФК «Дінеро» та Боржниками (Портфель Заборгованості). Відповідно доп.1.2.Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі(відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» заміняє ТОВ «ФК«Дінеро» у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрах Боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «Дінеро» за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Згідно із п.6 договору, у відповідності до умов цього Договору ТОВ «ФК «Дінеро» передає (відступає) ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» Права вимоги до Боржників які виникли у ТОВ «ФК «Дінеро» внаслідок укладення з Боржниками Кредитних договорів та надання Кредитором Боржникам кредитних коштів, та які входять до Портфелю Заборгованості. Загальний розмір Портфеля Заборгованості Боржників, Права вимоги до яких відступаються, визначаються станом на дату підписання Сторонам Актів прийому-передачі. Оформлення відступлення Права Вимоги відбувається в наступному порядку: а) один раз на два тижні Сторони підписують Акти прийому-передачі та ТОВ «ФК «Дінеро» передає ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» в електронному вигляді Реєстри Боржників, що передаються Кредитором ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» в рамках даного Договору. За цим Договором ТОВ«ФК «Дінеро» передає, а ТОВ«ФК «Довіра та Гарантія» приймає Права Вимоги в розмірі Портфеля Заборгованості. Для підтвердження дійсності Прав Вимоги, що відступаються, ТОВ «ФК «Дінеро» надає ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» Кредиторові Документацію в порядку, передбаченому цим Договором. З витягу з Реєстру Боржників від 15.07.2019 до Договору відступлення прав вимоги №01072019 від 06.07.2019 вбачається, що [PERSON] має заборгованість у сумі 21716,00 грн, з них сума основного кредиту становить 10600,00 грн, сума заборгованості по відсотками -516,00 грн, сума заборгованості по штрафах/комісії - 10600,00 грн. В період з 01.07.2019 по 09.05.2025 по вищезазначеному кредитному договору надходження коштів на користь ТОВ «ВІН ФІНАНС» в рахунок погашення заборгованості за кредитом було в сумі 6300,00 грн. Відповідно до Наказу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» від 25.07.2024, було перейменовано з 25.07.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» у Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС». Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст.627 Цивільного кодексу України) Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положенням ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із статтею 516 ЦК України, Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Як вбачається з матеріалів справи, на електронну договорі кредитної лінії №L7899155, паспорті споживчого кредиту, Спеціальні умови для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії №. AG5149341, Додаткова угода № AM2437210 до Спеціальніх умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії №. AG5149341, Додаткова угода № AM4982197 до Спеціальніх умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії №. AG5149341 відсутні електронний цифровий підпис відповідачки, який б підтверджував факт укладення даного договору. Крім того, на підтвердження своїх позовних вимог представником позивача заявлено клопотання про витребування у АТ «ТАСКОМБАНК» інформації чи є номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за рахунком, що належить гр. [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); інформацію перерахування у загальній сумі 10600 грн. на рахунок, що належить гр. [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) через транзакцію: 22.11.2018 - 8700 грн. Відповідно до листа № 6150/47.7-БТ від 08.10.2025 від представника АТ «ТАСКОМБАНК»: номер телефону [NUMBER] є фінансовим номером телефону [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в АТ «ТАСКОМБАНК» поточні, вкладні (депозитні) рахунки не відкривались, відповідно, перерахування у загальній сумі 10 600,00 грн. на рахунок, що належить [PERSON] не було. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №161/16891/15-ц вказано, що відповідно до змісту ч. 1ст.1050 ЦК України з урахуванням ст.ст.526,527,530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Згідно з Переліком типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 №578/5до первинних документів, які фіксують факт виконання операції та служать підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і у податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Відповідно до пунктів 62, 63 Розділу 4 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018року №75(далі-Положення), виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Отже, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18, від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 26.05.2021 у справі № 204/2972/20, від 13.10.2021 у справі № 209/3046/20, від 01.06.2022 у справі № 175/35/16-ц. Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 342/180/17 у постанові від 03.07.2019 зауважила, що розрахунок кредитної заборгованості, не підтверджує умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, оскільки зазначений доказ не є підтвердженням виконаних позивачем банківських операцій та повністю залежить від волевиявлення банку. Пункт 51 Розділу 3 Положення встановлює, що первинні документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи, який/яка склав/склала документ/від імені якого/якої складений документ; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; 5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Залежно від характеру операції та технології оброблення облікової інформації до первинних документів можуть уключатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції). Банк має право самостійно визначати інші додаткові реквізити первинних документів у паперовій/електронній формі. Також п.52 Розділу 3 Положення вказує, що первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку, а унесення виправлень до первинних документів не допускається (п.53 Розділу 3 Положення). Банківська виписка має статус первинного документу. Розрахунок заборгованості, відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» є лише похідним від первинної бухгалтерської документації та може містити відомості про господарську операцію. Проте саме банківська виписка за картковими рахунками може бути належним доказом щодо заборгованості за кредитним договором, що споживач користувався кредитною карткою, ним вносились кошти на погашення заборгованості, або ні. Проте, позивачем не надано суду доказів того, що [PERSON] згідно з умовами вищевказаного договору, було видано кредит та саме в сумі заявлених позовних вимог. Визначення даної суми в договорі не свідчить про її отримання відповідачем саме в такому розмірі. Враховуючи відсутність доказів про перерахування кредитних коштів на банківський рахунок відповідача, як це передбачено умовами кредитного договору, відсутні підстави вважати, що первісний кредитор виконав умови вищевказаного договору. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування коштами, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а є односторонніми арифметичним розрахунком стягуваних сум, які повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), а отже не є належними доказами існування боргу. Наявність розрахунку заборгованості за кредитними договором не є достатнім для висновку про існування боргу та у заявленому позивачем розмірі, оскільки сам розрахунок є внутрішнім документом та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти відповідачу. Позивачем не надано жодних доказів того, що первісним кредитором було перераховано кошти на рахунок відповідачки, відтак, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що було представником позивача не надано належних доказів на підтвердження своїх тверджень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за вищезазначеним кредитним договором не підлягають задоволенню. Крім того, Позивач просить поновити строк позовної давності для подання позову до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №L1672012 від 22.11.2018, а відповідач просить застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Суд зазначає, що строк позовної давності не потребує поновлення та не може бути застосований у цій справі, оскільки, відповідно до п. 12 Перехідних Положень Цивільного кодексу України 12 під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, також за п.19 Перехідних Положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору. Судом встановлено, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» сплатило судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн. Нормою частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові, судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача, тому суд вважає за необхідне покласти витрати, пов`язані із розглядом справи, витрати на професійну правничу допомогу на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed