Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

Заявник в особі представника, адвоката Васіліу Світлани Валентинівни, звернулась до Шевченківського районного суду м. Харкова з заявою, в якій, з урахуванням уточнення, просить встановити факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] , померлим [INFO] , більше ніж п`ять років, починаючи з 2008 року до дня його смерті. Заява обґрунтована тим, що [INFO] помер [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 14/100 частки квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] заявниця звернулась до нотаріуса для оформлення спадкових справ, оскільки вона проживала з померлим більше ніж 5 років та опікувалась ним, є спадкоємицею четвертої черги спадкоємців за законом, однак нотаріусом було роз`яснено, що для оформлення спадщини їй необхідно звернутися до суду для визначення черги у спадкуванні. Виходячи з викладеного, з метою реалізації права на спадкування заявниця вернулась до суду. [PERSON] та її представник в судовому засіданні подану заяву підтримали, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи, Харківської міської ради, в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Виходячи з викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи. Під час судового розгляду судом встановлено наступне. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.10.2024. Нотаріусом Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Вовкожею О.М. на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини, була відкрита спадкова справа 136/2025. Згідно листа Шостої харківської міської державної нотаріальної контори № 1394/02-14 від 11.07.2025 на ім`я [PERSON] , останній нотаріусом рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин між нею та спадкодавцем та визначення черги у спадкуванні, однак рішення про відмову в оформленні права на спадщину не приймалось. За змістом ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З матеріалів справи суд вбачає, що померлий [PERSON] інших спадкоємців, крім [PERSON] , яка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, не має. Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї від 02.08.2006 № 0610/190, виданою керівником організації, яка здійснює експлуатацію жилого фонду, померлий не має членів сім`ї, а заявниця була сусідкою. Тобто станом на 2006 рік вона проживала там же де і померлий. Згідно пояснень свідка [PERSON] , допитаної в судовому засіданні, вона разом із заявницею [PERSON] та померлим [PERSON] працювали в Харківському національному університеті імені В. Н. Каразіна з дев`яностих років та отримали житло за адресою [ADDRESS] . Приблизно з 2008 року заявниця та померлий [PERSON] зробили ремонт, об`єднавши свої кімнати та почали проживати разом. [PERSON] займався наукою та не дуже добре виконував побутові функції, які на себе повністю взяла заявниця. З тих пір вони проживали як батько та донька, мали спільне житло, спільні санвузол та кухню, спільний побут, ремонт робили разом. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка має стосунки з сином заявниці, підтвердила доводи [PERSON] щодо спільного її проживання із [PERSON] з 2008 року. Пояснила, що вони зробили ремонт, в результаті чого мали спільне житло, вели спільний побут, разом проводили час та усі свята, разом придбавали продукти харчування. Також вони часто їздили разом на дачу, яка належить заявниці у с. Краснокутськ. Перед смертю [PERSON] заявниця його доглядала, оскільки інших родичів він не мав. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що доводи [PERSON] знайшли підтвердження під час судового розгляду, а тому заява є такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved