Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

30.07.2025 до суду надійшла позовна заява ТОВ "Полтаваенергозбут" до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 20349,90 грн та судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «Полтаваенергозбут» здійснює діяльність з постачання електричної енергії споживачам. 01.01.2019 [PERSON] приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1230392813, шляхом фактичного споживання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , на підставі чого відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідач має непогашену заборгованість, за період за період з 01.08.2023 по 01.04.2025 відповідач споживав електричну енергію, а оплату за неї не здійснював або здійснював не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 20349,90 грн. 25.03.2024 відповідачу припинено постачання електричної енергії через борг. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 02.09.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в прохальній частині позовної заяви вказав, що не заперечує щодо розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце, у судове засідання не з`явився. Надав заяву, у якійй просив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково. У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подавав. Відтак, у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 серпня 2015 [PERSON] уклав з ПАТ «Полтаваобленерго» договір про користування електричною енергією №1230392813. З 01.01.2019 ТОВ «Полтаваенергозбут» здійснює діяльність з постачання електричної енергії споживачам на території Полтавської області. 01.01.2019 [PERSON] приєднався до умов публічного типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1230392813, шляхом фактичного споживання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , на підставі чого відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . За період з 01.08.2023 по 01.04.2025 відповідач споживав електричну енергію, а оплату за неї не здійснював або здійснював не в повному обсязі, чим порушив свої зобов`язання за договором про постачання електроенергії постачальником універсальних послуг перед ТОВ «Полтаваенергозбут» внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 20349,90 грн. За змістом ст. ст. 319 та 322 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Постановою № 1268 Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.10.2018 на ТОВ «Полтаваенергозбут» покладено спеціальні обов`язки, для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, а саме: виконання функцій постачальника універсальних послуг. У відповідності до п. 2. та п. 7 Постанови № 312 Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 та п. 3.1.5. «Правил роздрібного ринку електричної енергії», що затверджені даною постановою - укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною' енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Абзацом 5 пункту 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Отже, суд приходить до висновку, що з моменту акцептування вказаного договору в установленому ПРРЕЕ порядку відповідач та позивач ТОВ «Полтаваенергозбут» набуло всіх прав та обов`язків за договором і несуть відповідальність за їх невиконання. Відповідно до п.4.12 ПРРЕЕ - розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. За нормами ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за спожиту електричну енергію та її оплату за період з 01.08.2023 по 01.04.2025 розмір заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , становить 20349,90 грн. Доказів погашення заборгованості повністю або частково відповідачем до суду не надано. Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд зазначає, що відповідач відзив на позов не подав, будь-яких доказів на спростування вимог позивача не надав. Розрахунок суми заборгованості ТОВ «Полтаваенергозбут», наданий до позовної заяви, відповідачем не спростований. Власного розрахунку відповідач до суду не надав. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує своїх обов`язків по сплаті коштів за спожиту електричну енергію, суд доходить висновку про стягнення з нього заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.08.2023 по 01.04.2025 у розмірі 20349,90 грн. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, а тому стягує з відповідача на користь ТОВ "Полтаваенергозбут" судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 3 028,00 грн.

Outcome: approved