Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-10 00:00:00

[PERSON] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , в якій просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 28 вересня 2019 року на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1059 грн. щомісячно, - на аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з підстав недостатності раніше визначеного розміру аліментів для забезпечення належного рівня життя дитині, яка є дівчинкою-підлітком, збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та зміни матеріального стану одержувача та платника аліментів. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. В матеріалах справи містяться заяви [PERSON] про розгляд справи у її відсутність (а.с.29). Відповідач, повідомлений про час і місце розгляду справи в установленому порядку, в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, заяв, клопотань чи відзиву суду не надав. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу у судовому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідача по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] , [INFO] з 08 листопада 2003 року по 28 вересня 2019 року, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] та рішення Кролевецького районного суду Сумської області №579/769/19 (а.с.6, 8-11). В шлюбі мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьками яких є сторони по справі, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.12-13). Судом встановлено, що сторони на даний час сімейних стосунків не підтримують, проживають окремо (згідно позовної заяви). Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 28 вересня 2019 року з [PERSON] , [INFO] , було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1059 грн щомісячно на кожну дитину (а.с.8-11). Дочка сторін проживає із позивачкою (а.с.14). Відповідач солдат запасу [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 15.01.2025 року по теперішній час, про що свідчить довідка з [INFO] (а.с.17). Суд враховує, що доказів спроможності відповідача сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в заявленому розмірі суду не було надано. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей (стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції). У рішенні Європейського суду від 27.11.1992 року у справі «Олсон проти Швеції» зазначається, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Особлива увага повинна приділятися найважливішим інтересам дитини, які, за своєю природою та важливістю, мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, ст. 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (Рішення Європейського суду від 07.08.1996 у справі "Йохансен проти Норвегії"). Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи вищезазначені обставини, а також обов`язок обох батьків утримувати дитину, те що відповідач працездатна особа, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 191 СК України, встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3200 грн щомісячно, що складає мінімальний рекомендований розмір аліментів, починаючи стягнення з 15.07.2025 року і до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що у відповідності до вимог ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено, або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: partial