Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

Представником позивача - адвокатом Козарем Михайлом Володимировичем в інтересах позивача [PERSON] , пред`явлено до суду позов до відповідача, [PERSON] , про розірвання шлюбу, в якому представник позивача просив: розірвати шлюб укладений 17.08.2013 року між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, актовий запис № 01, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб [NUMBER] ; стягнути із Відповідача витрати по сплаті судового збору; розгляд справи проводити у спрощеному провадженні в порядку ст. ст. 19, 274, 275, 279 ЦПК України, без участі Позивача та його представника, проти заочного рішення не заперечує, проти примирення категорично заперечує. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві представник позивача зазначив про те, що [PERSON] 17 серпня 2013 року уклав шлюб із [PERSON] , який зареєстрований виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, актовий запис 01, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Як пояснив позивач фактично з травня 2025 року вони припинили їхні подружні стосунки - стосунки притаманні в сім`ї дружині та чоловіку. Фактично кожен із них живе своїм життям, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Вона не цікавиться його життям, він її життям, спільне господарство з цього часу року вони не ведуть, кожен має окремий бюджет. Він зрозумів, що у них різні характери, відсутнє взаєморозуміння і взаємодопомога, а також сталася втрата їхніх спільних інтересів та відсутність бачення їхнього спільного майбутнього. Наміру на примирення з відповідачем та зберегти шлюб він не має і це є неможливим. Тому вважає за можливе та доцільне припинити юридичний зв`язок між ним та відповідачем, шляхом розірвання їхнього шлюбу в судовому порядку. Позивач має дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спір щодо майна наразі відсутній. Ухвалою судді від 15 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, а справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 06 листопада 2025 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, доручив представляти свої інтереси в суді адвокату Козарю Михайлу Володимировичу. У судове засідання представник позивача - адвокат Козар Михайло Володимирович не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у позовній заяві просив розгляд справи проводити у спрощеному провадження без участі позивача та його представника, проти заочного рішення не заперечує, проти примирення, категорично заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, судова повістка про виклик, яка направлялася на адресу місця проживання відповідача, повернута до суду з поштовим повідомленням з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, про поважні причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, тому суд вважає за необхідне розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних встановлених судом обставин. У справі встановлено, що позивач [PERSON] 17 серпня 2013 року з відповідачем [PERSON] уклав шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, актовий запис № 01 (копія свідоцтва про шлюб на а. с. 8). В цьому шлюбі вони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (копії актових записів про народження на а. с. 9,10). Як пояснив позивач фактично з травня 2025 року сторони припинили їхні подружні стосунки - стосунки притаманні в сім`ї дружині та чоловіку. Фактично кожен із них живе своїм життям, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Позивач не цікавиться життям відповідача, відповідач життям позивача, спільне господарство з цього часу року подружжя не ведуть, кожен має окремий бюджет. Позивач зрозумів, що у них різні характери, відсутнє взаєморозуміння і взаємодопомога, а також сталася втрата їхніх спільних інтересів та відсутність бачення їхнього спільного майбутнього. Наміру на примирення з відповідачем та зберегти шлюб позивач не має і це є неможливим. Тому вважає за можливе та доцільне припинити юридичний зв`язок між позивачем та відповідачем шляхом розірвання їхнього шлюбу в судовому порядку. Сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спір щодо майна на даний час відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положеннями частини третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно правової позиції Верховного Суду викладеної у справі № 61- 820бсв19 від 03.12.2020 року суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають повному задоволенню. Через те, що позов підлягає повному задоволенню, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені ним на сплату судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved