Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

У жовтні 2025 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06 червня 2015 року між сторонами Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, було зареєстровано шлюб, про що видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] . У даному шлюбі в сторін народилися донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що подружжя втратило почуття взаємної поваги та любові, перестало вести спільне господарство та підтримувати шлюбні стосунки. Сторони проживають окремо з червня 2024 року, фактично сім`я припинила своє існування, а тому збереження шлюбу суперечитиме спільним інтересам позивача та відповідача. Примирення між подружжям в минулому не принесло жодних результатів. Ухвалою судді від 14 жовтня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/21037/25. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 14 листопада 2025 року судом зареєстроване клопотання представника відповідача [PERSON] - адвокатки Черкалюк Л. Д. про зупинення провадження у справі у зв`язку із перебуванням відповідача [PERSON] в складі Збройних Сил України. Ухвалою суду,\~постановленою без\~оформлення окремого\~документа у\~судовому засіданні\~14\~листопада 2025\~року,\~відмовлено у\~задоволені клопотання\~представника відповідача\~про зупинення\~провадження у\~справі у зв`язку із перебуванням відповідача [PERSON] в складі Збройних Сил України. Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суд був обізнаний із постановою Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі №\~754/947/22 (провадження № 14-74цс25). Водночас суд заслухав позицію позивачки, яка категорично заперечувала щодо зупинення провадження у справі, що є обмеженням її у праві припинити шлюб та примушуванням до збереження шлюбних відносин, та суперечить частинам 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з підстав у ньому наведених, строк на примирення категорично заперечувала. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Строцень Т. О. у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з підстав, у ньому наведених. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву у якій підтримує клопотання про зупинення провадження у справі, просить проводити розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] - адвокатка Черкалюк Л. Д. у судовому засіданні клопотання про зупинення підтримала та просила задовольнити, вважає що кожен має право на збереження сім`ї. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 06 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, сторони 06 червня 2015 року зареєстрували шлюб про що зроблено актовий запис № 778. У шлюбі в подружжя народилися діти: -донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 10 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Тернополю Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області; -донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 07 жовтня 2019 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільської області. Також судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Положеннями ст. 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У зв`язку з тим, що позивачка не заявляв вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved