Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

30.10.2017 представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаною заявою і просить стягнути з відповідача - [PERSON] на користь позивача заборгованість у розмірі 53150 грн 56 коп. за кредитним договором № б/н від 03.02.2011, яка складається з наступного: 1996,88 грн заборгованість за кредитом; 44107,29 грн заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 4039,22 грн заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн штраф (фіксована частина), 2507,17 грн штраф (процентна складова). Судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03.02.2011 [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку" складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", з розрахунку 360 календарних днів на рік. ПАТ КБ "ПРИВАТАНК" свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строк платежів по кожному з грошових зобов?язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов?язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Так, у зв?язку із зазначеними порушеннями зобов?язань за кредитним договором Відповідач станом на 30.09.2017 має заборгованість - 53150,56 грн, яка складається з наступного: 1996,88 грн - заборгованість за кредитом; 44107,29 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4039,22 грн - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 2507,17 грн - штраф (процентна складова). Представник позивача про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява, в якій він просить справу розглядати без участі відповідачки та її представника. Також, подав відзив, в якому зазначає, що [PERSON] не визнає факту користування коштами позивача, наявності будь-якої заборгованості, факту погодження умов кредитування, зокрема і таких непропорційних відсотків. Надані представником позивача Умови та Правила надання банківських послуг, не містять підпису відповідачки, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами. Вказує про те, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. До позовної заяви не додано доказів, які б підтверджували факт видачі саме відповідачці банківської картки, відсутності доказів погодження банком видачі кредитної картки. Відсутній строк дії такої картки, дата видачі, отримання картки тощо. Крім того, зазначає, що позивач пропустив строк позовної давності при зверненні до суду. Тому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Ухвалою від 30 вересня 2025 року суд поновив [PERSON] строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.12.2017, заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення суду - задовольнив. Заочне рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 11 грудня 2017 року за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості скасував і призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні, з повідомленням (викликом) сторін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив такі обставини. 03.02.2011 [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанкі (а.с. 8). Відповідно до вказаної заяви, [PERSON] просила надати їй кредитний ліміт по платіжній картці кредитка "Універсальна" у розмірі 2000 грн. Крім того, 03.02.2011 [PERSON] підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна", 30 днів пільгового періоду. Відповідно до вказаної довідки, базова % ставка в місяць 3,0%, 10 % річних. Також передбачено, що при порушенні позичальником строку платежів по кожному з грошових зобов?язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов?язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову (а.с. 9). Також, до позовної заяви надано Умови та правила надання банківських послуг, які не містять підпису відповідача (а.с. 10-33). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 03.02.2011, укладеного між ПриватБанком та [PERSON] , станом на 30.09.2017 позивач зазначає про наявність заборгованості в розмірі 53150 грн 56 коп., яка складається з: 1996,88 грн заборгованість за кредитом; 44107,29 грн заборгованість за процентами в т.ч. несплачені проценти за поточну заборгованість 97,18 грн, несплачені проценти на прострочену заборгованість 44010,11 грн; 4039,22 грн нарахована комісія; 3007,17 грн заборгованість по судовим штрафам (а.с. 6-7). За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Суд звертає увагу, що доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, але не виключно: первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником взятих на себе зобов`язань (Постанова КГС ВС від 22.08.2024 у справі № 916/735/23). У постанові Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 752/17604/15-ц (провадження № 61-14780св23) міститься висновок, «що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором». Заразом, суд уважає, що позивач не надав належних та допустимих доказів, що підтверджують факт отримання [PERSON] банківської карти з встановленням кредитного ліміту, а також факту зарахування коштів за кредитним договором на картку відповідача. Матеріали справи не містять інформації про відкриття [PERSON] банківського рахунку (банківської картки), видачи останній кредитних коштів, отримання їх та користування ними. Відсутність первинних бухгалтерських документів позбавляє суд можливості з`ясувати чи дійсно [PERSON] отримувала кредитні кошти, що є обов`язковим при вирішенні питання про стягнення боргу. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України). Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже, за змістом цих норм процесуального права сторона справи зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Ураховуючи викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи не підтверджені певними засобами доказування, зокрема, позивач не надав належних та достатніх доказів на підтвердження отримання та використання [PERSON] кредитних коштів від ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed