Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-05 00:00:00

У березні 2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатуюча компанія «Основа Комфорт» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку і прибудинкової території, відповідно до якої, позивач із урахуванням заяви про відмову від частини позовних вимог, просив суд: стягунти з [PERSON] на користь ТОВ «Експлуатуюча компанія «Основа Комфорт» заборгованість з оплати наданих послуг з утримання будинку і прибудинкової території у розмірі 30 577,00 грн., 6354,14 грн. інфляційні втрати, 1904,22 грн. 3 % річних за користування чужими грошовими коштами та сплачений судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між [PERSON] (надалі - відповідач, споживач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Експлуатуюча компанія «Основа Комфорт» (Позивач, Виконавець) укладено Договір №15/ЗЛ16/1 З/У про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території від 22 жовтня 2015 року (надалі - Договір). За цим договором Виконавець зобов`язується надати Споживачу визначений договором комплекс послуг з утримання Будинку та прибудинкової території (далі - Послуги) у будинку [ADDRESS] (надалі - Будинок), а Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати ці послуги за тарифами, у строки та в порядку, передбаченими договором (пп. 1.1. Договору). Відповідач належним чином не виконує своїх зобов`язань перед позивачем щодо своєчасної та повної оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території, організації служби консьєржів, в результаті чого утворилась заборгованість за вказані послуги, що станом на 03.03.2025 складає 01.01.2021 по 31.03.2025, які підлягають стягненню в судовому порядку разом з інфляційними втратами в сумі 30 577,00 грн. та 3% річних в сумі 6354,14 грн., за період з 01.01.2021 по 31.03.2025. Ухвалою Шевченківського районного суду від 20.03.2025 відкрито провадження у вказаній цивільній справі розгляд якої вирішено проводити в порядку в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 05.05.2025 до суду надійшла заява відповідача про застосування у даній справ строку позовної давності. В обґрунтування заяви зазначено, що позовна заява подана до суду 14.03.2025 то виходячи із загально строку позовної давності у три роки, а тому перебіг строку позовної давності у даній справі розпочинається з 14.03.2022. 05.05.2025 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву у якому відповідач просив відмити у задоволенні позову. У відзиві вказано, що ухвала про скасування судового наказу у справі №761/37703/24 про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги є підставою ля відмови Шевченківським районним судом повності у задоволенні позовних вимоги позивача за позовною заявою у даній справі. Окрім того, у відзиві зазначено, що підставою для відмови у задоволенні позовних вимог є відсутність доданих до позовної заяви будь-яких доказів заборгованості позивача за Договором №15/ЗЛ16/1 З/У, оскільки не додано жодного Рахунку-факту, виконавцем послуг - споживачу у період з 01.11.2020 по 01.03.2025 з урахуванням обов`язкових реквізитів, притаманних таким рахункам-фактурам, жодної банківської виписки, жодного акту звірки розрахунків, інвентаризаційна відомість. Також, відповідачем зазначено, що відповідно до пп. 2.4.2. пп. 2.4, п.п. 2,5 п. 2, пп. 7,3 п. 7 Договору №15/ЗЛ16/1 З/У про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території від 22 жовтня 2015 року, Додаткової угоди №1 твід 01.09.2016 та Додаткової угоди №2 від 01.07.2018 було визначено, що вартість тарифу за послуги з утримання будинку та прибудинкової території до 6,05 грн. за 1 кв..м. в місяць та вартість утримання служби консьєржів до 180,00 грн. в місяць з однієї квартири. Зауважує, що з прийняттям Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09 листопада 2017 року з 10.06.2018 зміна тарифів можлива лише за умови домовленості між управителем та мешканцями будинків, однак будь-яких інших додаткових договорів, щодо зміни розміру тарифів між сторонам укладено не було. Відповідачем зазначено, що зміна цини після укладення договору допускається лише у випадку і не умовах встановлених договором або законом, а тому відповідачем сплачено усю суму за наданні послуги, згідно затверджених між сторонами у договорі тарифах. 22.05.2025 до суду надійшла відповідь позивача на відзив у якій зазначено, що безпосередньо у ЦПК України міститься право заявник (позивача) у разі скасування судового наказу звернутись до суду з позовом. Також зазначено, що відповідачу неодноразово різними способами повідомляли про необхідність оплати заборгованості та наданих квитанцій про оплату послуг. Однак, відповідач в суперечу умова договору вимага надання йому рахунків-фактур наданих послуг. Також, позивачем зазначено, що ним було дотримано умови у процедуру визначену Договору зміну вартості тарифу на послуги з утримання будинків і прибудинкових територій та плати за утримання служби консьєржів. Позивачем вказано, що надані до відзиву платіжні доручення враховані про розрахунку заборгованості, а розбіжності та заборгованість виникли внаслідок того, що відповідач при сплаті за надані послуги використовує тариф 2017 року. 03.06.2025 до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовної заяви та викладено частково аналогічні обставини викладених відповідачем у відзиві, та викладено заперечення щодо обставин викладених у відповіді на відзив. 05.08.2025 відповідачем подано до суду додаткові пояснення № 1 до заперечень відповідача на відповідь на відзив. В судовому засіданні 13.08.2025 представник позивача - [PERSON] подано заяву про відмову від частини позовних вимог у зв`язку зі сплатою відповідачем частини заборгованість, а саме в частині позовних вимог про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатуюча компанія «Основа Комфорт» суми заборгованості в розмірі 5862,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 13.08.2025 закрито провадження в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатуюча компанія «Основа Комфорт» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в частині позовних вимог про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатуюча компанія «Основа Комфорт» суми заборгованості в розмірі 5862,00 грн. 04.11.2025 до суду відповідачем подано клопотання про поновлення процесуального строку для від 31.07.2025 подання додаткових пояснень №1 та інших процесуальних питань. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі з підстав викладених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що Товариство обмеженою відповідальністю «Експлуатуюча компанія «Основа Комфорт» відповідно до вимог чинного законодавства, на підставі Акту приймання-передачі житлового будинку на баланс (а.с. 15-16) та індивідуальних договорів про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території з березня 2015 року виконує функції балансоутримувача житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (надалі - будинок) та надає мешканцям будинку послуги з утримання будинку і прибудинкової території відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на момент укладання цих договорів). Послуги надаються на підставі укладених із співвласниками індивідуальних договорів про надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території, які за своєю правовою природою є договорами про надання житлово- комунальних послуг. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] , як власником квартири [ADDRESS] та позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Експлуатуюча компанія «Основа Комфорт» укладено Договір №15/ЗЛ16/13/У про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території від 22 жовтня 2015 року (надалі - Договір) (а.с. 17-18) Згідно п. 1.4 Договору Загальна площа квартири [ADDRESS] складає 44,2 м. кв., без врахуванням площі балкону (лоджії) -40,0 кв.м. За цим договором виконавець зобов`язується надати споживачу визначений договором комплекс послуг з утримання Будинку та прибудинкової території (далі - Послуги) у будинку [ADDRESS] (надалі - Будинок), а Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати ці послуги за тарифами, у строки та в порядку, передбаченими договором (пп. 1.1. Договору). Плата за послуги Виконавця складається з плати за послуги з утримання Будинку і прибудинкової території, які є житлово-комунальними послугами. Розрахунок плати за послуги здійснюється згідно з визначеними цим договором тарифами (пп. 2.1. Договору). Розрахунковим періодом є календарний місяць. Відповідно до умов укладеного Договору, нарахування й оплата тати за надані послуги відбувається до 20-числа місяця, наступного за розрахунковим. Тому у розрахунках тариф і нарахування, а також оплати теж вказуються за попередній місяць у розрахунковому (поточному). Сторони Договору домовились, що до моменту затвердження відповідними органами влади тарифу за комплекс послуг з утримання будинку Споживач (Відповідач) оплачує послуги з утримання будинку і прибудинкової території за тимчасовим тарифом, що складає 5,41 грн. за 1 хв. м. загальної площі належної Споживачу квартири (пп. 2.4. Договору). Як вбачається з матеріалів справи, що відповідачу на праві власності належить квартири [ADDRESS] . З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за надані відповідачу послуги за період з 01.01.2021 по 31.03.2025 у загальному розмірі 30577,00 грн. (а.с. 165-166). Так, у ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: - утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; - купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; - поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Як визначено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Наказом міністерства Регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 27.07.2018 р. № 190, Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.08.2018 р. за № 934/32386 затверджено Обов`язковий перелік робіт (послуг), витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, до яких входять:1.Технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем: водопостачання; водовідведення; теплопостачання; гарячого водопостачання; зливової каналізації; електропостачання; газопостачання; 2. Технічне обслуговування ліфтів; 3. Обслуговування систем диспетчеризації; 4. Обслуговування димових та вентиляційних каналів; 5.Технічне обслуговування систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем (у разі їх наявності); 6.Поточний ремонт конструктивних елементів, технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (в тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків), та іншого спільного майна багатоквартирного будинку; 7. Поточний ремонт внутрішньобудинкових систем: водопостачання; водовідведення; теплопостачання; гарячого водопостачання; зливової каналізації; електропостачання; газопостачання; 8. Поточний ремонт систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем (у разі їх наявності); 9. Прибирання прибудинкової території; 10.Прибирання приміщень загального користування (у тому числі допоміжних); 11. Прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами; 12. Дератизація; 13. Дезінсекція; 14. Придбання електричної енергії для освітлення місць загального користування, живлення ліфтів та забезпечення функціонування іншого спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Тобто, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що «хоча у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. [PERSON] заперечуючи проти задоволення позовних вимог, з поміж іншого висловлює свою незгоду саме із встановленими ТОВ «Експлуатуюча компанія «Основа Комфорту» тарифами за надані житлово-комунальні послуги, зазначаючи, що органом місцевого самоврядування останній тариф затверджено 17.05.2011 і він складає 3, 34 грн. з ПДВ, а за договором із урахуванням додаткових угод укладеного між сторонами визначено тариф 6,05 грн. за 1 квадратний метр за послуги з утримання будинку та прибудинкової території та вартість утримання служби консьєржів 180 грн. на місяць з однієї квартири,а тому послуги мають ним сплачуватися саме за такими тарифом та були сплачені позивачем за цим тарифом. Однак, суд звертає увагу на ту обставину, що з введенням в дію Закону України № 2189-VII «Про житлово-комунальні послуги» змінилися правила підвищення тарифу на управління багатоквартирними будинками. За приписами ч. 2 ст. 7 Закону України N 2189-УІІІ «Про житлово-комунальні послуги» Індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом (п. 1), оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5). Згідно з п. 11) ч. 2 ст. 8 цього Закону Виконавець комунальної послуги зобов`язаний: інформувати споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до законодавства. Статтею 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено: Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Якщо управитель визначений органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає: витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін. Інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцями відповідних послуг в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства. Порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком визначено ст. 15 цього Закону, відповідно до ч. 1 якої Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. За змістом п. 3-1 Перехідних та прикінцевих положень цього Закону, Договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені з виконавцями таких послуг або з управителями, визначеними згідно із цим Законом, до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі щодо вивезення побутових відходів - за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. За приписами Закону України від 14.05.2015 р. № 417-УІІІ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»: Управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Істотними умовами договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуг; 6) порядок оплати послуг,- 7) порядок і умови внесення змін до договору; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження дії та розірвання договору. Якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Управитель протягом одного місяця з дня підписання з ним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (змін до нього) зобов`язаний надати під власноручний підпис або надіслати рекомендованим листом кожному співвласнику примірник такого договору (змін до нього), завірений підписом управителя. За складеною у довільній формі письмовою заявою (у тому числі у формі електронного документа) співвласника примірник договору в електронній формі надсилається йому на адресу електронної пошти чи з використанням інших технічних засобів електронних комунікацій за контактними даними, зазначеними у заяві. У такому разі надання такому співвласнику або надсилання йому рекомендованим листом примірника договору не вимагається. Витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Зобов`язання із здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир та/або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що тарифи на послуги з управління багатоквартирним будинком затверджуються органом місцевого самоврядування тільки для комунальних підприємств, які надають відповідні послуги та визначені за результатами проведеного відповідного конкурсу. При формі управління у виді ОСББ такі тарифи встановлюються загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку. У випадку управління будинком комерційним підприємством, такі тарифи встановлюються за погодженням з власниками приміщень будинку у відповідності до визначеної процедури. Згідно з усталеною практикою у правовідносинах між Споживачем та Підприємством, яке надає послуги з управління будинком, у разі необхідності підвищення тарифу з управління багатоквартирним будинком, незалежно від форми здійснення такого управління будинком, останнє шляхом розміщення об`яви у загальнодоступних місцях за два місяці повідомляє власників приміщень будинку про намір підвищення тарифу з відповідним обґрунтуванням та, при необхідності з пропозицією укладення відповідного Договору. Такі дії підприємства носять характер публічного договору приєднання, а тому до нього застосовуються правила оферти. За ці два місяці співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані або відмовитись від послуг такого підприємства та укласти відповідні договори на управління їх будинком з іншим обраним підприємством чи створити власне ОСББ; або погодитись із запропонованими тарифами та за необхідності укласти з цим підприємством новий договір на управляння будинком. У разі прийняття співвласниками багатоповерхового будинку рішення про форму (зміну форми) управління багатоквартирним будинком договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені з виконавцем таких послуг або управителем, визначеним згідно із цим Законом до введення і дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, втрачають чинність з дати, визначеної зборами співвласників (загальними зборами об`єднання співвласників) багатоквартирного будинку, або з дати початку виконання зобов`язань за договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладеним за правилами, визначеними цим Законом, але не раніше ніж через два місяці після направлення особою, уповноваженою на це зборами співвласників (загальними зборами об`єднання співвласників) багатоквартирного будинку, такому виконавцю, управителю письмового повідомлення про припинення договорів. Законодавством не передбачено «автоматичне» припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг у разі зміни надавача послуги з управління будинком чи форми управління багатоквартирним будинком шляхом створення ОСББ. Безпідставна відмова від укладення такого договору з підприємством, яке надає послуги з управління будинком не допускається. При цьому, за правилами ділового обороту, відсутність будь-якої відповіді співвласників будинку щодо запропонованої оферти протягом двох місяців, являється мовчазною згодою із запропонованими умовами, у даному випадку з новими цінами на послугу з управління багатоквартирним будинком, що дає право такому підприємству запровадити нові тарифи без фізичного підписання відповідного договору у паперовій формі. Сторони Договору домовились, що до моменту затвердження відповідними органами влади тарифу за комплекс послуг з утримання будинку Споживач (Відповідач) оплачує послуги з утримання будинку і прибудинкової території за тимчасовим тарифом, що складає 5,41 грн. за 1 хв. м. загальної площі належної Споживачу квартири (пп. 2.4. Договору). Згідно п. 2.6 Вартість утримання служби консьєржів складає 100,00 грн. на місяць з однієї квартири. Будинку. Згідно додаткової угоди №01 від 01.09.2016до Договору №15/ЗЛ16/13/У від 22.10.2015 викладено пункт 2.4 у наступній редакції: сторони Договору домовились, що з лютого 2017 року споживач оплачує послуги з утримання будинку і прибудинкової території за договірним тарифом, що складає 6,05 грн. за 1 хв. м. загальної площі належної Споживачу квартири (а.с. 21). Згідно додаткової угоди №02 від 01.07.2018 до Договору №15/ЗЛ16/13/У від 22.10.2015 викладено пункт 2.6 у наступній редакції: з 01.07.2018 року вартість утримання служби консьєржів складає 180,00 грн. за місяць з однієї квартири будинку (а.с. 21 зворот). Відповідно до положень пп. 2.4.2. Договору укладено між сторонами, виконавець має право провести коригування тарифу на послуги з утримання будинку і прибудинкової території у разі зміни визначених у Договорі показників: або ставка податків і зборів (обов?язкових платежів): ПДВ, ППП, земельний податок; або рівень заробітної плати у виконавця відповідно до законодавства; або державні ціни (тарифи) на паливно-енергетичні та матеріальні ресурси; або затверджені КМД тарифи на обслуговування ліфтів, систем обслуговування житлових будинків. Коригуванню підлягають лише складові витрат, за якими відбулися цільові зміни, за взаємною згодою Сторін договору. Виконавець також має право за погодженням із Споживачем вносити у договір зміни, що впливають на розмір плати за послуги (пп. 3.3.10. Договору). Виконавець зобов`язується попередити Споживача про подання до відповідних органів розрахунків на коригування тарифів за 30 (тридцять) календарних днів до такого подання, з наданням Споживачу відповідних розрахунків, (пп. 2.4.3. Договору). З моменту набрання чинності рішенням органів місцевого самоврядування, яким затверджується чи коригується тариф за комплекс послуг з утримання Будинку та прибудинкової території, Споживач сплачує зазначені послуги за затвердженим/скоригованим тарифом. Відповідно до абз. 2 пп. 2.6. Договору, вартість утримання служби консьєжів може змінюватися Виконавцем в односторонньому порядку тільки в разі зміни величини та наданням відповідних розрахунків шляхом розміщення відповідного оголошення і розрахунків на інформаційній дошці Будинку за 30 (тридцять) календарних днів до зміни тарифу, що і було зроблено позивачем. 3 липня 2018 року, коли була підписана Додаткова угода N?02 від 01.07.2018 року до Договору №15/3Л16/13/У від 22.10.2015 року про збільшення вартості утримання служби консьєржів будинку, величина мінімальної заробітної в Україні постійно зростала. Так, у 2019 році порівняно з 2018 вона виросла на 12,1% (до 4173,00 грн.), у 2020 ще на 13,2% (до 4723,00 грн.). Таким чином, позивачем було дотримано передбачені п. 2.6. Договору умови і процедуру зміни вартості утримання служби консьєржів, і зараз вона становить 300,00 гривень на місяць з однієї квартири будинку. Після останнього затвердження тарифу у серпні з 2017 року (Розпорядження КМДА N?932 від 01.08.2017 року, а.с.122-123), визначені у пп. 2.4.2. Договору показники значно змінилися, що і стало причиною перегляду розміру тарифу на послуги за Договорами. Це право позивача прямо прописано пп. 2.4.2 Договору. Крім того, змінився сам порядок визначення тарифу на послуги, Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціна послуг наразі визначається за домовленістю сторін. У червні 2019 року позивачем із власної ініціативи було проведено загальні збори співвласників будинку, на яких на розгляд співвласників запропоновано Кошторис витрат на утримання будинку і прибудинкової території, з розписом витрат по кожному виду послуг. Цим кошторисом також передбачено створення ремонтного фонду будинку, з коштів якого відбувається фінансування поточних ремонтних робіт по будинку, отриманих й витрачених коштах, та обов?язкова щоквартальна звітність управляючої компанії по отриманих й витрачених коштах. Отже, відповідач був належним чином повідомлений про намір позивача змінити вартість послуг з утримання будинку і прибудинкової території, мав змогу ознайомитися з усіма розрахунками. Пункт 17 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2018 р. № 712 визначено, що інформацію, пов`язану з виконанням договору управління, управитель доводить до відома співвласників у порядку та спосіб, що визначені таким договором. Під час розміщення інформаційних матеріалів можуть використовуватися такі способи: 1) загального повідомлення на дошках (стендах) оголошень у під`їздах будинку: - на Інтернет-сорні управителя; - на Інтернет-сторінці управителя; 2) персонального повідомлення: - через персональний електронний кабінет співвласника (у разі його створення) на Інтернет-сторінці управителя; - на звороті платіжних документів, що надаються управителем співвласникам; у друкованих матеріалах, що поширюються управителем через поштові скриньки кожного співаника; у друкованих матеріалах, що вручаються управителем співвласникові особисто (під розписку); у листа інших видах поштових відправлень, в тому числі рекомендованих та цінних; - на електронну адресу співвласника, якщо така адреса надана співвласником. Окрім того, підпунктом 8.10 Договору визначено, що попередження, повідомлення. інформування Споживачів відбувається шляхом розміщення відповідної інформації у спеціально відведених для цього місцях (дошки оголошень) або шляхом надання Споживачеві можливості ознайомитися з відповідними документами, нормативними актами, проектами тощо в адміністрації виконавця. Вся інформація щодо зміни вартості послуг з утримання служби консьєржів. коригування розміру тарифу на послуги з утримання будинку та прибудинкової території розміщувалася на дошці оголошень будинку, в консьєржній будинку, була розміщена у квитанціях на оплату послуг, доводилася до відома споживачів на загальних зборах та адміністратором будинку (а.с. 107-108, 109-110,). Крім того, листом №163 від 16.12.2019 року (а.с. 103) відповідачу було вручено Додаткову угоду №3 від 01.07.2019 року до Договору № 15/ЗЛ16/13/У від 22.10.2015 року про зміну тарифу на послуги з утримання будинку і прибудинкової території, надано Розрахунок витрат на управління будинком. Лист №163 та Додаткову угоду №03 отримав представник відповідача, якому відповідач видав довіреність на отримання документів від ТОВ «ЕК «Основа Комфорт». Матеріали справи не містять доказів, що відповідач повернув підписаний зі свого боку примірник Додаткової угоди №03, а також надсилання позивачу заперечень проти зміни розміру тарифу від відповідача не було. Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений, як про намір позивач змінити тариф на утримання будинку і прибудинкової території, так і про його зміну, з наданням для підписання Додаткової угоди №03 та відповідних розрахунків. Були проведені загальні збори, відповідачу регулярно надавалися листи та вимоги про оплату заборгованості, направлялися заперечення на «акти звірки» із зазначенням пунктів, по яким існують розбіжності та наданням вірних актів звірки. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем було дотримано умови й процедуру зміни тарифу на послуги з утримання будинку і прибудинкової території і при розрахунку заборгованості за надані послуги правомірно з 01.07.2019 року застосовується тариф у розмірі 11,51 грн. на місяць за 1 кв. м. загальної площі належної споживачу квартири. З 01.08.2023 року правомірно застосовується тариф у розмірі 15,31 грн на місяць за 1 кв. м. загальної площі належної споживачу квартири (інформацію про коригування тарифу було розміщено на дошці оголошень будинку (а.с. 107-108). З 01.12.2024 року (через півроку після зростання тарифу) правомірно застосовується тариф у розмірі 17,26 грн. на місяць за 1 кв. м. загальної площі належної споживачу квартири (інформацію про коригування тарифу було розміщено на дошці оголошень будинку (а.с. 109-111). Зазначені коригування розміру тарифу на утримання будинку і прибудинкової території були проведені у зв?язку із суттєвим зростанням вартості електричної енергії, мінімальної заробітної плати, вартості паливно-мастильних матеріалів, послуг, робіт тощо, на підставі пп. 2.4.2 Договору відбулося коригування розміру тарифу на утримання будинку і прибудинкової території. Суд зазначає, що станом на день розгляду справи, відповідачем не надано доказів того, що він письмово повідомив позивача про припинення договору про надання йому послуг з утримання будинку та прибудинкової території або висловив зауваження щодо нового договору у виді протоколу розбіжностей. При цьому, співвласниками вказаного будинку не змінено форму його управління. За змістом ст. ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначав, що відповідач не вносить оплату за житлово-комунальні послуги у повному обсязі, але фактично ними користуються. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку, а саме довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] , який перевірено судом, заборгованість за надані відповідачу послуги у період з 01.01.2021 по 31.03.2025 у загальному розмірі 30577,00 грн. (а.с. 165-166). Відповідач вказаного розрахунку не спростував, власний розрахунок заборгованості не надав. Докази оплати вказаної заборгованості у поновному обсязі відповідачем у матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власники квартир багатоквартирних будинків зобов`язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Наймачі квартир (кімнат) вносять плату за найм житла, розмір якої встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ці платежі і платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інші строки. При простроченні внесення вказаної плати стягується пеня з розрахунку 1 процент від несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше 100 процентів загальної суми боргу. В силу положень п.10 ч.1 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники будинку зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.12 Закону, невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Відсутність договору між сторонами щодо витрат на утримання будинку та прибудинкової території не звільняє власника квартири від обов`язку по сплаті за надані житлово-комунальні послуги з утримання майна в багатоквартирному будинку. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, зважаючи на те, що з боку відповідача не надано суду доказів на підтвердження виконання ним своїх зобов`язань, передбачених законом, по оплаті за надані позивачем житлово-комунальні послуги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість та доведеність заявлених позивачем вимог в сумі 21 051,92 грн. При цьому, відповідач від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлявся. Також відповідачем не надано доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати. Суд оцінює критично наданий позивачем аудиторський висновок №06/2 про фактичні результати аудиторських робіт щодо аудиторської експертизи вимогам чинного законодавства документів, що підтверджують відсутність у громадянина [PERSON] боргу у сумі 36439,00 грн. перед ТОВ «ЕК «Основа Комфорт» станом на 01.03.2025 (а.с. 153-156), оскільки даний аудиторський висновок не місить відомостей, що було попереджено його виконавців про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України. Також, судом критично оцінюються обґрунтування відзиву, в частині, що ухвала про скасування судового наказу у справі №761/37703/24 про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги є підставою ля відмови Шевченківським районним судом повності у задоволенні позовних вимоги позивача за позовною заявою у даній справі, оскільки згідно ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. Щодо недоведеності тарифів на послуги з обслуговування житлового будинку та прилеглої прибудинкової території, слід відзначити, що доказів незаконності такого тарифу або неправильності розрахунків заборгованості, відповідач суду не надав. Крім того, відповідачем не надано доказів на підтвердження оскарження у встановленому законом порядку та визнання незаконними тарифів, встановлених ТОВ «Експлуатуюча компанія «Основа Комфорт». В цілому заперечення відповідача ґрунтуються на незгоді відповідача з необхідністю сплачувати вартість наданих житлово-комунальних послуг у належному йому у період заборгованості, житловому приміщенні за встановленими тарифами, а тому не можуть бути підставою для відмови в стягненні заборгованості за несплачені житлово-комунальні послуги. Разом з тим, відповідачем до відзиву було долучено копії платіжних інструкцій та доручень про оплату послуг з утримання будинку та служби консьєржів за період з 01.01.2021 по 31.03.2025 на загальному суму у розмірі 16789,00 грн., а саме: платіжне доручення № 3222 від 22 січня 2023 у розмірі 2240,0 грн. (період зазначений у дорученні лютий-червень 2023) (а.с. 80 зворот), платіжна інструкції №37 від 17.10.2023 на суму 3855,00 грн. (період зазначений у дорученні грудень-квітень 2024) (а.с. 81); - платіжна інструкція №38 від 25.04.2024 на суму 3855,00 грн. (період зазначений у дорученні травень-вересень 2024) (а.с. 81); - платіжна інструкція № 22 від 11.07.2024 на суму 3908,00 грн. (період зазначений у дорученні жовтень-січень 2025) (а.с. 81 зворот), платіжна інструкції № 17 від 16.01.2025 (період зазначений у дорученні лютий-квітень 2025) (а.с. 81 зворот). Таким чином, суд приймає як належні та допустимі докази вищезазначені копії квитанцій. Враховуючи сплачену відповідачем суму заборгованості, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову в частині стягнення суми заборгованості у розмірі 16 789,00 грн., слід відмовити. З огляду на вищевикладене, враховуючи сплачену суму заборгованості відповідачем, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача заборгованість з оплати наданих послуг з утримання будинку та прибудинкових територій за період з 01 січня 2021 року по 31 березня 2025 року у сумі 13 788,00 грн.. Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Згідно з положеннями статті 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. При цьому, враховуючи, що загальний розмір заборгованості відповідача за житлово-комунальні послуги становить 13 788,00 грн., то у відповідача згідно розрахунку, який проведено судом наявна наступну заборгованість перед позивачем: - три відсотки річних у розмірі 406,38 грн.; - інфляційних втрати у розмірі 7778,95 грн. Разом з тим, враховуючи, що позивач просив суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у загальному розмірі 6354,14, то враховуючи принцип диспозитивності, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача три відсотки річних у розмірі 406,38 грн. та інфляційних втрати у розмірі 6354,14 грн. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідач просить застосувати строк позовної давності. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог, зокрема, про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов`язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов`язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. При цьому, початок перебігу позовної давності пов`язується не тільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). З наведеного слідує, що так як відповідач [PERSON] не припиняв виконувати щомісячні платежі, як вбачається із довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01.06.2019 по 01.05.2025 сплачував кошти за надані послуги не у повному обсязі (а.с. 165-166), а тому суд приходить до висновку про відсутність пропуску позовної давності позивача. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1511,94 грн. (55,48 % розміру позовних вимог) На підставі викладеного,

Outcome: partial