Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-11 00:00:00

У Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку підсудності з Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги мотивовано тим, що 20 серпня 2022 року сторони уклали шлюб. У шлюбі мають спільну дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, оскільки відповідач легковажно ставиться до сімейних стосунків. З початку 2024 року сторони проживають окремо. Основною причиною розпаду сім`ї позивач зазначає різницю у поглядах на життя, різницю характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри. А тому звернувся через свого представника адвоката Коваля О.В., який діє на підставі ордера серія ВЕ №1122602 від 13.06.2025, до суду та просив розірвати шлюб. 20 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача - адвокат Коваль О.В., який діє на підставі ордера серія ВЕ №1122602 від 13.06.2025, подав заяву від 12.11.2025 про розгляд справи без участі позивача та без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, але 10.11.2025 подала через канцелярію суду заяву у якій зазначила, що позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглянути без її участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами\~СК України\~щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Судом встановлено, що 20 серпня 2022 року між, [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за актовим записом № 211. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за актовим записом № 83. Спільне життя у сторін не склалося. З початку 2024 року вони проживають окремо. Фактично шлюбні відносини між ними припинено. Причиною позивач зазначив: різницю у поглядах на життя, відмінність характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри. Відповідач проти зазначеного не заперечила. Відповідно до\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У частинах 3 та 4\~ст.56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені фактичні обставини, які полягають у відсутності між сторонами взаєморозуміння, відсутності бажання підтримувати сімейні стосунки, що призвело до формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення для справи. Позивач наполягає, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved