Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-12 00:00:00

ПрАТ СК «УСГ» (далі Позивач) звернулася із позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про відшкодування шкоди, заподіяної унаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги Позивач обґрунтував тим, що 02 вересня 2021 року сталася ДТП за участі та із вини Відповідача, який керував автомобілем «OPEL», д.н.з. [NUMBER] , унаслідок чого було пошкоджено автомобіль «RENAULT» д.н.з. [NUMBER] . 26 листопада 2020 року між Позивачем та власником транспортного засобу ТОВ «ТЦ УКРСЕРВІС» «RENAULT» д.н.з. [NUMBER] було укладено договір №28-0402-20-00337 добровільного страхування наземного транспорту, цивільно-правової відповідальності водія та нещасного випадку із водієм та пасажирами. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі №932/7787/21 від 08.10.2021 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП було пошкоджено транспортний засіб «RENAULT» д.н.з. [NUMBER] . Позивач на підставі Страхового акту №ССКА-7895 від 21.09.2021 на підставі рахунку фактури №А1428 від 13.09.2021 здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 17 052,30 грн. У зв`язку із чим, прохав із відповідача стягнути суму страхового відшкодування у розмірі 17 052,30 грн та судовий збір у розмірі 3 028 грн. Процесуальні дії у справі та позиції сторін Ухвалою судді 09.09.2024 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник Позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку із неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Щодо належного повідомлення відповідача Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився та відзив не надав. Суд у судові засідання викликав відповідача, однак останній не вжив заходів, щоб отримати судову кореспонденцію за місцем останнього відомого місця проживання реєстрації ( [ADDRESS] , за адресою, яку указав Відповідач під час вчинення ДТП). Рекомендовані повідомлення повернулися до суду як не вручені. Тобто суд вжив доступні і розумні заходи для повідомлення Відповідача щодо розгляду справи, яка стосується його безпосередньо. Враховуючи скерування ухвали про призначення справи до розгляду за адресою зареєстрованого в установленому законодавством порядку місця проживання Відповідача та повернення повістки із відміткою «за закінченням терміну зберігання» Суд вважає, що Відповідач повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19. Враховуючи викладене вище, суд вважає за можливим розглянути справу на підставі наявних документів у справі за відсутності відповідача. судом встановлено Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 08 жовтня 2021 року у справі №932/7787/21 Відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП /а.с.4/. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини щодо встановлення винного в ДТП, яка мала місце 25.10.2022, є преюдиційними для цієї справи, у зв`язку з чим, не потребують повторного вивчення та доведення під час її розгляду. Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту від 26.11.2020 серії №28-0402-20-00337 Позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати пошкодження транспортного засобу «RENAULT» д.н.з. [NUMBER] перед ТОВ «ТЦ УКРСЕРВІС» (а.с.6-11). На підставі заяви про настання випадку, що має ознаки страхового (а.с.13), страхового акту №ССКА-7895 від 21.09.2021 (а.с.16), рахунку фактури №А1428 від 13.09.2021 (а.с.15), Позивачем 21.09.2021 виплачено страхове відшкодування у розмірі 17052,30 грн, що підтверджується платіжною Інструкцією №25051 (а.с.18). Висновки суду та релевантне законодавство. Згідно ст. 1187, 187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, що випливає зі змісту ст. 1191 ЦК України, відповідно до якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, яка викладена в постанові від 22.10.2020 у справі N 910/18279/19, зазначено, що вирішуючи спори про право зворотної вимоги, суди мають розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Суброгація (від лат. «subrogare» - заміщення, обрання взамін) є одним із видів відступлення права, який полягає в тому, що до нового кредитора, який реально виконав зобов`язання у вигляді сплати грошей, переходить право вимагати відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдану шкоду. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому в деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (пункт 70 постанови ВП ВС від 04.07.2018 у справі N 755/18006/15-ц). Під час суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого. Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача. Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на підставі ст. 993 ЦК України- у порядку суброгації. З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути із Відповідача на користь Позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved