Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-16 00:00:00

У вересні 2025 року КП «Тепловик» звернулось в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення з останніх солідарно 24 367 грн 21 коп заборгованості за надані підприємством послуги з теплопостачання та 3028 грн судового збору. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачі зареєстровані в секції [ADDRESS] і станом на 01 вересня 2025 року заборгували підприємству 24 367 грн 21 коп за надані послуги з теплопостачання, з яких 23 456 грн 31 коп - опалення; 1180 грн 90 коп - абонентська плата. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 жовтня 2025 року, в порядку п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надали відзив на позов в порядку, визначеному ст.178 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають у секції [ADDRESS] , що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом № 03-27/1587/2025 від 07 жовтня 2025 року, виданим відділом з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області. Секція [ADDRESS] знаходиться в багатоквартирному житловому будинку з централізованою системою опалення. КП «Тепловик» надає послуги з теплопостачання вищезазначеного житлового будинку. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості особового рахунку № [NUMBER] абонента [PERSON] по [ADDRESS] вбачається що станом на 01 вересня 2025 року [PERSON] , [PERSON] заборгували підприємству 24 637 грн 21 коп за надані послуги з теплопостачання, з яких 23 456 грн 31 коп - опалення; 1180 грн 90 коп - абонентська плата. Указана заборгованість виникла за період з 01 жовтня 2022 року по 01 вересня 2025 року й згідно надано розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачі жодного разу не сплачували за послуги опалення місць загального користування та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку, а також абонентської плати, в зв`язку із чим мають заборгованість за вказані послуги. Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (далі - Правила № 830), Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315 (далі - Методика), якою встановлено порядок визначення обсягів спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування. Відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Як зазначено в преамбулі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» цей Закон регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлені права та обов`язки споживачів. Індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (ч.2 ст.7 цього Закону). Споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів (ч. 1 ст. 7 цього Закону). Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У відповідності до ст. 633 ЦК України публічним є договір в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 13 Правил № 830 надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за абонентське обслуговування - це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг. Новий платіж - плата за абонентське обслуговування, введений на виконання постанови КМУ №808 від 21 серпня 2019 року «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорам про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговування внутрішньо будинкових систем про надання комунальних послуг» (в редакції постанови №928 від 01.09.2021). Саме на підставі вищевказаного нормативного акта КП «Тепловик» з грудня 2019 року нараховує плату за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії, що становить 40,31 грн в місяць. Згідно наданого представником позивача розрахунку, з яким погоджується суд, загальна сума заборгованості [PERSON] та [PERSON] за період із 01 жовтня 2022 року по 01 вересня 2025 року, становить 24 637 грн 21 коп за надані послуги з теплопостачання, з яких 23 456 грн 31 коп - опалення; 1180 грн 90 коп - абонентська плата. Відповідачами добровільно вказана сума заборгованості не сплачена. Доказів щодо недоотримання житлово - комунальних послуг з теплопостачання за період із 01 жовтня 2022 року по 01 вересня 2025 року, де розташована секція [ADDRESS] , відповідачі не наддали, як і доказів того, що наданих позивачем розрахунок не відповідає дійсним обставинам справи. Отже, хоча секція [ADDRESS] і відключена від мереж центрального опалення, проте відповідачі, як мешканці житлового будинку зобов`язані брати участь у загальному розподілі обсягу спожитої будинком теплової енергії. Таким чином, позовні вимоги КП «Тепловик» є обґрунтованими, а тому з відповідачів солідарно підлягає стягненню заборгованість за послуги з теплопостачання, яка утворилась станом на 01 вересня 2025 року у розмірі 24 637 грн 21 коп за надані послуги з теплопостачання, з яких 23 456 грн 31 коп - опалення; 1180 грн 90 коп - абонентська плата. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги у стягненні всієї суми боргу, в порядку ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн у рівних частках по 1514 грн з кожного. Підтверджуючих документів про звільнення відповідачів від сплати судового збору, суду не надано.

Outcome: approved