Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-06 00:00:00

07 серпня 2025 року ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" звернулось до Семенівського районного суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення з [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що 14.12.2023 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] укладено Договір № 4214946 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який було укладено в електронній формі, на підставі якого відповідачу надано кредит у сумі 8100,00 грн. строком на 360 днів, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі визначеному договором. Дата повернення кредиту 08.12.2024. Кредит надано шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку. Згідно з укладеним 25.11.2024 з ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" договором факторингу 25/11/2025, ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" за плату набуло право вимоги до боржників ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА", у тому числі й до відповідача [PERSON] за Договором № 4214946 від 14.12.2023. [PERSON] свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, в зв`язку з чим в неї виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 54470,25 гривень, яка складається із: суми кредиту в розмірі 8099,94 грн., процентів за користування кредитом в сумі 46370,31 грн. Також, позивач зазначає, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 54470,25 грн., судовий збір в сумі 2422,40 грн. та 10000,00 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2025 року цивільну справу № 547/863/25 передано на розгляд до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області для розгляду за підсудністю (а.с. 132). Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 вересня 2025 року цивільну справу № 547/863/25 передано на розгляд до Великобагачанського районного суду Полтавської області для розгляду за підсудністю (а.с. 140). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2025 головуючим по справі № 547/863/25 визначено суддю Ячала Юрія Івановича (а.с. 148). Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року по цивільній справі № 547/863/25 відкрите спрощене позовне провадження та призначено судове засідання (а.с. 151). В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 160-162). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про день та час судового розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не подала (а.с. 158-159). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про часткове задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 14.12.2023 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] укладено Договір № 4214946 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно п.1.1 даного договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої споживачу забезпечується через веб-сайт або мобільний додаток "Credit7". Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства. Сума кредитування, згідно п.1.2 даного договору складає 8100,00 грн. Строк кредиту, згідно п.1.3 Договору становить 360 днів, періодичність платежів кожні 30 днів. Тип процентної ставки згідно п.1.4 договору - фіксована. Стандартна процентна ставка, становить 2,50 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту. Знижена процентна ставка становить 1,75 % в день та застосовується на тих умовах. До договору про надання споживчого кредиту № 4214946 від 14.12.2023 наявний графік платежів. Договір, графік платежів підписано відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором "99885" (а.с. 34-44). Відповідно до паспорту кредиту сума кредиту складає 8100,00 грн., строк кредиту становить 360 днів, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка становить 2,50% в день від суми кредиту (912,50 % річних), знижена процентна ставка становить 1,75 % в день від суми кредиту (638,75 % річних), загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою 72900,00 грн., загальні витрати за кредитом з урахуванням зниженої процентної ставки 71077,50 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за зниженою процентною ставкою становить 81000,00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою становить 79177,50 грн. Паспорт кредиту підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором "44849" (а.с. 58-60). Відповідно до розрахунку заборгованості до договору № 4214946 про надання споживчого кредиту від 14.12.2023 станом на 25.11.2024, сума заборгованості за основною сумою боргу становить 8099,94 грн., проценти за користування кредитом в сумі 52040,00 грн., відповідачем [PERSON] здійснювалася оплата процентів в сумі 24704,05 грн. (а.с. 21-27). Відповідно до розрахунку заборгованості до договору № 4214946 про надання споживчого кредиту від 14.12.2023 станом на 07.12.2024, сума заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом становить 2430,00 грн. (а.с. 61). Згідно з укладеним 25.11.2024 з ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" договором факторингу 25/11/2025, ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" набуло право вимоги до боржників ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА", згідно з п.1.1 якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту) плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту, у тому числі й до відповідача [PERSON] за Договором № 4214946 від 14.12.2023 (а.с. 95-104). Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частинами першою та другою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно із частиною 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" (зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону України "Про споживче кредитування" кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 9.7. договору встановлено, що цей договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариства в ITC зазначений в договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Згідно пункту 9.9. кредитного договору, підписуючи цей договір, споживач підтвердив, що він ознайомлений, з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені на Веб-сайті повністю розуміє їх, погоджується з ними зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Отже, суд приходить до висновку, що 14.12.2023 року підписавши за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Договір про надання споживчого кредиту, відповідач [PERSON] підтвердила, що прийняла в\~повному обсязі\~умови цього\~договору та зобов`язалася виконувати його умови. Доказів, що спростовують висновки суду, стороною відповідача до суду не надано, разом з тим відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. Таким чином, суд вважає за можливе позов ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ"\~в частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за Договором № 4214946 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в сумі 54470,25 гривень, яка складається із: суми кредиту в розмірі 8099,94 грн., процентів за користування кредитом в сумі 46370,312 грн. Щодо стягнення з відповідача інфляційних витрати та трьох відсотків річних відповідно до ст. 625 ЦК України суд зазначає таке. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Указом Президента України за № 64/2022 від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні"у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану"постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який було в подальшому неодноразово пролонговано відповідними Указом Президента України. Відповідно пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, у задоволенні позову ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" щодо стягнення з відповідача інфляційних витрати та трьох відсотків річних відповідно до ст. 625 ЦК України слід відмовити. Щодо стягнення з відповідача судових витрат, які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу, то суд зазначає наступне. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають до стягненню судові витрати у відповідній частині. Встановлено, що до матеріалів справи долучено заявку № 4214946 на виконання доручення до договору № 01/08/2024-А від 01.08.2024 року, рахунок на оплату № 4214946-2025 від 20.07.2025, відповідно до якого вартість виконаних робіт становить 10000,00 грн., копію договору № 01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01.08.2024. За вказаних вище обставин на підставі зібраних у справі доказів суд приходить до переконання, що стороною позивача в силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України доведено реальність витрат на правову допомогу, розмір яких суд вважає співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, що об`єктивно вбачається з матеріалів справи та розцінюється судом, як достатніми підставами для розподілу судових витрат. На думку суду, зазначені витрати є фактично понесеними, а їх розмір належно обґрунтований стороною позивача. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, в загальній сумі 54470,25 грн., то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судові витрати в сумі 12422,40 грн., які складаються із судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 10000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial