Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-13 00:00:00

20.08.2025 року представник ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до [PERSON] зазначаючи, що 26.01.2025 року між останнім та ТОВ «Споживчий центр» у порядку, визначеному Законом України "Про споживче кредитування", був укладений кредитний договір № 26.01.2025-100002168 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до його умов ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачеві кредит у розмірі 20000,00 грн., строком на 140 календарні дні. Умовами договору також передбачена денна процентна ставка 0,86%, комісія 15% від суми кредиту, яка складає 3000 грн. та неустойка в розмірі 200 грн за кожний день невиконання зобов`язання. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 61000 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 20000 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 28000 грн., комісії 3000 грн., неустойка - 10000 грн. Враховуючи викладене, ТОВ «Споживчий центр» просить стягнути з [PERSON] зазначену суму заборгованості за кредитом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду він повідомлявся вчасно та належним чином, однак про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.01.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] у порядку, визначеному Законом України "Про споживче кредитування", дистанційно в електронній формі був укладений кредитний договір № 26.01.2025-100002168 шляхом підписання одноразовим ідентифікатором Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до його умов ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачеві кредит у розмірі 20000,00 грн., строком на 140 календарні дні. Переказ коштів у сумі 20000,00 грн. на картковий рахунок Відповідача, зазначений у кредитному договорі, підтверджується копією повідомлення фінансового посередника - ТОВ "Універсальні платіжні рішення" (а.с. 14). Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 61000 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 20000 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 28000 грн., комісії 3000 грн., неустойка - 10000 грн (а. с. 15). Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1054\~Цивільного\~кодексу\~України передбачено, що за кредитним договором банк або\~\~інша\~\~фінансова\~\~установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За відсутності будь-яких заперечень проти позову з боку відповідача, суд дійшов висновку, що наданим позивачем доказами підтверджується обгрунтованість заявлених вимог у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 20000 грн., процентами в сумі 28000 грн. та комісії в сумі 3000 грн. Такі вимоги відповідають умовам договору та підлягають задоволенню. Разом з тим, суд визнає необґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення неустойки в сумі 10000 грн., з огляду на зміст п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо звільнення позичальника від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан, дію якого продовжено і вн триває до теперішнього часу. За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача неустойки в сумі 10000,00 грн. не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню відшкодування витрат зі сплати судового збору пропорційно частині задоволених вимог - у сумі 2025,29 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial